Справа № 200/3199/22
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

25 листопада 2022 року Справа №200/3199/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням законодавства, що діяло на момент оформлення пенсії 01.02.2007, виходячи з розміру 90% заробітку на посаді старшого слідчого прокуратури Донецької області без обмеження максимальним розміром та виплатити недоотриману пенсію за період з 06.09.2017 до моменту здійснення перерахунку згідно з довідкою № 18-85-521 від 18.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії на посаді старшого слідчого прокуратури Донецької області, згідно якої середньомісячний заробіток за нормами на 06.09.2017 становить 33909,50 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відмова здійснити перерахунок на підставі наданої ним заяви від 25.01.2022 про перерахунок пенсії із врахуванням заробітку (грошового забезпечення), визначеного в довідці № 18-85-521 від 18.03.2020, є протиправною, оскільки відповідачами не враховано те, що йому не здійснено перерахунку пенсії по заробітку за період з 06.09.2017. За змістом викладеного в позові визначення розміру пенсії, порядок її обчислення та перерахунку визначався ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Позивач зауважив, що під час обчислення, перерахунку та виплати йому пенсії, органи пенсійного фонду мають виходити з положень цієї статті в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, тобто, виходячи з розміру пенсії 90%, без обмеження максимальним розміром.

Позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 805/4710/18-а Маріупольське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 06.02.2018 до моменту здійснення перерахунку; здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вимог законодавства, яке діяло на момент оформлення пенсії 01.02.2007, з визначенням її розміру виходячи з 90% заробітку та без обмеження її максимального розміру.

З позовом про перерахунок пенсії з вересня 2017 року позивач звернувся до суду 22.02.2022. На вимогу суду щодо обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом позивач надав до суду заяву, в якій просив поновити строк звернення до суду із позовом та зазначив, що із заявою про перерахунок пенсії в період з 06.09.2017 він звернувся до територіального управління пенсійного фонду у січні 2022 року, рішення із відмовою у проведенні перерахунку отримав у лютому 2022 року, що свідчить про те, що про порушення своїх прав у сфері пенсійного забезпечення (порушення права на перерахунок пенсії) він дізнався у лютому 2022 року. Позивач не заперечував, що певний час він листувався з органами пенсійного фонду з приводу цього перерахунку, але зауважив, що кінцеву відповідь отримав лише 17.02.2022. Просив врахувати також те, що в країні оголошено воєнний стан та наявності в нього статусу внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач 1 проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву під час розгляду Донецьким окружним адміністративним судом справи № 805/4710/18 вирішувалося питання визначення позивачу після перерахунку пенсії, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром, за наслідком розгляду цієї справи судом підтверджено право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% від заробітку, визначеного в довідці від 30.11.2017 за № 18-846 вих. 17 та без обмеження її максимального розміру. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 805/4710/18 частково задоволені заявлені позивачем вимоги про проведення перерахунку пенсії, зобов`язано Маріупольське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області перерахувати пенсію позивача з 06.02.2018 та виплатити недоотриману пенсію. Рішення суду було виконано Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в межах наявних повноважень.

За змістом викладеного у відзиві ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, що втратили працездатність. Відповідач зауважив, що у територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні підстави не обмежувати розмір пенсії, про що неодноразово зазначив Верховний Суд України, зокрема, в постановах у справах від 02.05.2018 № 704/87/17, від 24.07.2018 № 757/55947/16, від 03.04.2018 № 361/4922/17, від 21.11.2019 у справі № 161/14321/16а, від 21.05.2020 у справі № 554/10510/16-а, від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 та від 03.06.2021 у справі № 359/3736/17.

В постанові Верховного суду України у складі Судової палати розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 580/5962/20 Верховний суд відступив від висновку, викладеного постанові від 10.09.2021 у справі № 580/5838/20 у подібних правовідносинах та сформував новий висновок, відповідно до якого до правовідносин з відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом № 1697-VII, повинні застосовуватися виключно норми ч. 2 ст. 86 Закону. Крім цього, в цій постанові суд також відступив від висновків, викладених в постанові ВС від 04.03.2021 № 589/3997/16-а (щодо незастосування обмеження максимального розміру пенсії) та сформував правовий висновок, відповідно до якого п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури, до набрання чинності цим законом, а встановлює особливе регулювання щодо обмеження до осіб, яким пенсію призначено до набрання чинності цим законом, і в яких розмір пенсії на момент набрання ним чинності перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищував максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру. Водночас, з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії - поширення на неї загальних правил та обмежень.

Відповідач 1 також зауважив на пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом. За наслідком розгляду заяви позивача від 25.01.2022 йому було відмовлено в перерахунку пенсії через те, що таке питання було вже вирішено теруправлінням пенсійного фонду. Так, у квітні 2020 року позивач звертався із тією ж самою заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки № 18-85-521, за наслідком її розгляду було прийнято рішення № 4107 від 14.04.2020 про відмову в перерахунку пенсії. Отже, відповідач 1 вважає, що позивач звернувся із позовом про зобов`язання провести цей перерахунок із порушенням встановленого строку звернення до суду.

Відповідач 2 проти задоволення заявлених позивачем вимог також заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. В наданому відзиві відповідач наполягав на правомірності прийнятого ним рішення за наслідком розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 25.01.2022 та підтримав доводи відповідача 1 щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки про відмову в перерахунку пенсії за період з 06.09.2017 на підставі довідки № 18-85-521 він дізнався у квітні 2020 року. Згідно із відзивом відповідач 2 вважає, що в будь-якому випадку пенсія позивачу має перераховуватися виходячи з нових розмірів, що є чинними на час перерахунку 60% грошового забезпечення та із застосуванням обмеження щодо її максимального розміру.

Ухвалою від 23.02.2022 позовну заяву залишено без руху з підстав порушення позивачем строку звернення до суду. 07.06.2022 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Під час відкриття провадження у справі питання обґрунтованості причин пропуску позивачем строку звернення до суду та можливість їх поновлення судом не вирішувалася. Ухвалою від 17.08.2022 залучено до у часті у справі другого відповідача.

Під час вирішення судом питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом та обґрунтованості наданого ним клопотання про визнання наведених ним причин пропуску строку звернення до суду поважними суд виходить із наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.02.2007 є отримувачем пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що є правонаступником Маріупольського об`єднаного правління Пенсійного фонду України Донецької області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі №805/4710/18-а, яке набрало законної сили 12.11.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України, Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії задоволено частково, зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням вимог законодавства, яке діяло на момент оформлення ним пенсії, тобто станом на 01.02.2007 року; зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зробити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію з 06.02.2018 року до моменту здійснення перерахунку.

На виконання рішення суду у справі №805/4710/18-а управлінням з 06.02.2018 проведено перерахунок пенсії із розрахунку 90 % місячного заробітку, визначеного довідкою прокуратури Донецької області від 30.11.2017 № 18-846 вих-17. Місячний заробіток за посадою старшого слідчого управління прокуратури Донецької області, визначений в довідці від 30.11.2017 №18-846 вих.-17 становить 8858,50 грн. Згідно з листом відповідача 1 розмір пенсії за вислугу років при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.08.2018 зменшується, згоди на її зменшення позивач не надав, а тому виплата пенсії проводиться в раніше визначеному розмірі, про що позивача повідомлено листом 18.01.2019 вих. № 1036/34-2/07 засобами поштового зв`язку на адресу за місцем реєстрації за даними матеріалів пенсійної справи.

Частиною 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, на те, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд має тлумачитись із врахуванням положень Преамбули Конвенції, якими проголошено верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).

В даному випадку, вирішення в межах цієї справи судом наявності чи відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача за період з 06.09.2017 по день перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, визначення відсоткового показнику пенсії після перерахунку та застосування обмеження максимального розміру пенсії матиме своїм наслідком ставлення під сумнів висновків суду, викладених в рішенні у справі № 200/4710/18-а, що є остаточним та підлягає виконанню, з огляду на що суд в межах розгляду цієї справи не може повторно вирішувати питання про наявність в позивача права на перерахунок пенсії з 06.09.2017 та показників, що мають враховуватися під час її визначення.

18.03.2020 позивач отримав довідку № 18-85-521 від Донецької обласної прокуратури про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на посаді старшого слідчого прокуратури Донецької області станом на 06.09.2017.

25.01.2022 позивачем засобами «Веб-порталу» надано заяву про перерахунок пенсії, до якої додано довідку від 18.03.2020 № 18-85-521 про розмір заробітної плати на посаді старшого слідчого управління прокуратури Донецької області.

28.01.2022 Головним управлінням пенсійного фонду Українив Миколаївській області прийнято рішення, яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі наданої заяви від 25.01.2022. Рішення вмотивовано тим, що згідно з матеріалами електронної пенсійної справи позивач звертався із заявою від 08.04.2020 про перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 18.03.2020 № 18-85-521, за наслідком розгляду заяви теруправлінням пенсійного фонду прийнято рішення № 4197 від 14.04.2020 про відмову в проведенні перерахунку. В рішенні від 28.01.2022 зазначено, що підстави повторного розгляду цього питання відсутні.

Згідно з наданим відповідачем рішенням № 4197 від 15.04.2020, Маріупольське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області за наслідком розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 08.04.2020, відмовило позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років із врахуванням довідки від 18.03.2020 № 18-85-521.

Отже день, коли позивач дізнався про наведене рішення або мав дізнатися про його прийняття (очікуючи відповіді на надану ним заяву про перерахунок пенсії від 18.04.2020) є днем, з якого починає свій перебіг строк звернення до суду. Враховуючи наявність в матеріалах справи рішення Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області та його зміст, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про те, що про порушення його прав на перерахунок пенсії він дізнався після отримання рішення від 28.01.2022, прийнятого відповідачем 2 за наслідком розгляду заяви позивача від 25.01.2022. Рішення відповідача від 28.01.2022, з фактом отримання якого позивач пов`язує початок перебігу строку звернення до суду, є результатом розгляду повторного звернення позивача щодо перерахунку пенсії з 06.09.2017. На час такого звернення до відповідача позивач мав бути обізнаним про нездійснення відповідачем такого перерахунку, з моменту видачі довідки № 18-85-521 від 18.03.2020, на підставі якої позивач вимагає проведення перерахунку. На час його звернення із заявою від 25.01.2022 минуло також майже 2 роки.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Відтак, суд зазначає, що отримання позивачем рішення про відмову в перерахунку пенсіїза наслідком розгляду повторно наданої ним заяви про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більше ніж через 18 місяців після первинного звернення із заявою про перерахунок пенсії у квітні 2020 року.

Отже, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Термін повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Встановлення після відкриття провадження факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного та не наведення позивачем причин, які б свідчили про поважність його пропуску згідно з вимогами ч. 3 ст. 123 КАС України зобов`язує суд залишити позовну заяву без розгляду.

Оскільки позивач подав заяву про продовження пропущеного місячного строку на звернення до суду, але суд не встановив обставин поважності такого пропуску, які би були зумовлені поважними причинами, відповідно до вказаної вище ч. 3 ст.123 КАС України суд має залишити позов без розгляду.

За таких обставин суд вважає, що доводи відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду є обґрунтованими, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 240 КАС України позивач у разі залишення позову без розгляду не позбавлений права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись приписами ст.ст. 123, 240, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання провести перерахунок пенсії з урахуванням законодавства, що діяло на момент оформлення пенсії 01.02.2007, виходячи з розміру 90% заробітку на посаді старшого слідчого прокуратури Донецької області без обмеження максимальним розміром та виплатити недоотриману пенсію за період з 06.09.2017 до моменту здійснення перерахунку згідно з довідкою № 18-85-521 від 18.03.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії на посаді старшого слідчого прокуратури Донецької області, згідно якої середньомісячний заробіток за нормами на 06.09.2017 становить 33 909,50 грн, - залишити без розгляду .

Роз`яснити позивачеві, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Михайлик