Справа № 160/11805/22
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати відповідача:
- утриматись від порушення права позивача на належний розмір пенсії, а саме від не врахування при розрахунку пенсії позивача обов`язкових масових перерахунків пенсії, відповідно до ч. 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році;
- включити позивача в коло осіб яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії;
- здійснити розрахунок та виплату пенсії Позивачки за період з 07.10.2009 року з урахуванням автоматичних масових перерахунків відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році до їх фактичної виплати, з урахуванням компенсації втрати частини доходів, за винятком виплачених сум.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно прийнято рішення від 24.11.2020 року та від 25.11.2020 року щодо нарахування пенсії у спосіб та порядок, не визначений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме не включив позивача в коло осіб, стосовно яких він зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, на підставі норм вказаних в п 23 далі; це призвело до зменшення розміру поточної пенсії позивача, яка до сьогоднішнього дня нараховується в розмірі не відповідному до Закону та зменшення розрахунку суми боргу Позивачки за період з 07.10.2009 року по 28.04.2019 року; відповідач, замість розрахунку пенсії на дату нарахування пенсії до (24.11.2020 року), протиправно нарахував до виплати пенсію позивачу у розмірі, визначеному на дату 07.10.2009 року та не врахував індексацію. Також відповідачем не враховано ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою від 09.08.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.
Щодо вимог позивача про проведення індексації пенсії на нарахування компенсації втрати доходів відповідач повідомляє наступне. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадян втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 компенсації підлягають доходи, які нараховані, але своєчасно не виплачені. Згідно пункту 2 цього Порядку пенсія за рішенням суду (сума) нарахована без затримки на один і більше календарних місяців, виплата грошових доходів не підлягає компенсації втрати частини доходів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення (зі змінами) індексація пенсії не проводилась.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
11.07.1992 року, по досягненні пенсійного віку та наявності 38 років страхового стажу, позивачці була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон.
21.08.1996 року позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.
10.07.2019 року позивачка, звернулась до відповідача з заявою про поновлення пенсії з 07.10.2009 року та виплатити її на визначений нею банківський рахунок.
07.08.2019 року відповідач відмовив у призначенні пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року по справі №160/10737/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсію з 07.10.2009 року по 28.04.2019 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з компенсацією втрати частини доходів.

Вказане рішення набрало законної сили 30.09.2020 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.01.2021 року по справі №160/10737/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області подати протягом 30-ти днів з моменту отримання даної ухвали суду звіт про виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року та від 31.08.2021 року по справі № 160/10737/19.

02.02.2022 року пенсійний орган надіслав лист №0400-010308-8/18373 про перерахунок пенсії позивача за рішенням суду. Відповідно до рішення №57 від 25.11.2020 року розмір пенсії позивача становить 3098,34грн.

Позивач не погодившись з такими діями органу Пенсійного фонду України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

За приписами статті 1 Закону № 1058-ІV:

- мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом;

- пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати;

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону; при цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом; розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Згідно із частиною першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З 01.01.2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина друга статті 28 Закону № 1058-ІV).

За приписами частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV (у редакції, чинній під час спірних правовідносин):

- для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії;

- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення;

- у разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення;

- розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Частиною першою статті 43 Закону № 1058-ІV встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частини другої статті 43 Закону № 1058-ІV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно із частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

1) у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

2) у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Щодо визнання протиправними дій стосовно виключення позивача з кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів таких правовідносин і мають обов`язковий характер.

Отже, предметом оскарження є дії суб`єкта владних повноважень, якщо вони обмежують чи порушують права чи законні інтереси особи.

Відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії від 24.11.2020 року та від 25.11.2020 року №57, яке містить графу «Особливості», в якій зазначено «призначення за рішенням суду».

На думку суду, належним способом захисту порушеного права позивача є оскарження саме рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, правом на оскарження якого позивач скористався у заявленому спорі, у зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині оскаржуваних дій стосовно виключення позивача з кола осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії.

Щодо визнання протиправними та скасування рішення №57 від 24.11.2020 року та від 25.11.2020 року, суд зазначає наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року по справі №160/10737/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 14.05.2019 року відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року по справі №160/10737/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсію з 07.10.2009 року по 28.04.2019 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з компенсацією втрати частини доходів.

У позовній заяві зазначено, що відповідач протиправно зменшив розмір поточної пенсії позивача на момент виплати та виключив позивача з кола осіб, яким він зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії, про що вказав у рішенні, що не відповідає положенням законодавства.

При цьому, суд звертає увагу, що у оскаржуваних рішеннях відсутні відомості про таку особливість як «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;». На противагу цьому рішення містить таку особливість «призначення за рішенням суду».

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у оскаржуваному рішенні відмітки: «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване у цій справі рішення про перерахунок пенсії не підлягає скасуванню, оскільки відсутні відомості, що при здійсненні перерахунку пенсії позивача не враховано масові перерахунки пенсії.

Разом з тим, позовні вимога щодо зобов`язання відповідача утриматися від вчинення протиправних дій, не підлягають задоволенню, оскільки вона є передчасною. Суд зазначає, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому, а на даний час права позивача в цій частині не порушені. У випадку можливого порушення прав позивачки відповідачем, остання має право звернутись до суду за їх захистом.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко