Справа № 363/2578/22
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.11.22 Справа №363/2578/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі судді Олійник С.В., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Вишгород Київської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київської митниці Державної Митної служби України

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної Митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просить

- визнати протиправною та скасування постанови Київської митниці Держмитслужби від 21.10.2021 року у справі про порушення митних правил № 3178/10000/21, якою позивача визнано винним у порушенні митних правил, передбачених частиною 4 статті 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 2000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму - 34000,00 грн.;

- повернути списані кошти у розмірі 4622,61 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що ним автомобіль не ввозився на територію України, що підтверджується відсутністю відповідної категорії посвідчення водія, не існувало норми ч. 4 ст. 469 МК України, по якій його притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, протокол про порушення митних правил розглянуто у його відсутність, належним чином він не повідомлений про час і місце розгляду.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.08.2022 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позивачем ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.09.2022 року поновлено строки звернення до суду і відкрито провадження у справі з наданням відповідачу подати відзив та позивачу відповідь на відзив, призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходило.

У строк, установлений судом, до суду відповідачем подано відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову позивача, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування автомобіль OPEL ZAFIRA, поміщений у митний режим «транзит» у користування ОСОБА_2 , який безпосередньо не ввозив такий транспортний засіб на митну територію України і не поміщував його у митний режим «транзит», який завершено 13.08.2021 року після подання митної декларації ОСОБА_2 , у зв`язку з чим було встановлено порушення митних правил. 16.09.2021 року складено протокол у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 494 МК України. 22.09.2021 року примірник протоколу направлено на адресу ОСОБА_1 поштовим відправленням. Оскільки на адресу митного органу не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 526 МК України, 21.10.2021 року до спливу строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України, винесена постанова у справі про порушення митних правил про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України за передачу транспортного засобу особистого користування, поміщеного у митний режим тимчасового ввезення, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим тимчасового ввезення.

Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому позивач обґрунтовує незаконність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності порушенням ст. 58 Конституції України, оскільки норма ч. 4 ст. 469 МК України на час факту ввезення на територію України не діяла.

Обставини справи, установлені судом.

Транспортний засіб марки OPEL ZAFIRA кузов № НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 26.12.2017 о 18:23:02 громадянином України ОСОБА_1 в зоні діяльності Чернігівської митниці Держмитслужби в режимі «транзит» терміном до 10 діб.

13.08.2021 до відділу митного оформлення №2 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці Держмитслужби громадянином України ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ40АА №UA100150/2021/383837 з метою митного оформлення транспортного засобу марки OPEL ZAFIRA, № НОМЕР_1 на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України».

16.09.2021 Київською митницею стосовно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 3178/10000/21 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу особистого користування марки OPEL ZAFIRA, № НОМЕР_1 , який тимчасово ввезено на митну територію України, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

23.09.2021 направлено повідомлення ОСОБА_1 про дату і час розгляду справи від 22.09.2021, що підтверджується списком 1 від 23.09.2021року.

21.10.2021 винесено постанову Київською митницею Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 3178/10000/21, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні митних правил за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, а саме за те, що ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит». За вказане порушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 2000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян на суму - 34000 грн.

23.10.2021 направлена постанова стосовно ОСОБА_1 від 21.10.2021, що підтверджується списком 2 від 25.10.2021року.

Вважаючи протиправною постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), наказом ДМС України № 1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» (далі - Наказ № 1118).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією та законами України.

У статті 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно зі ст. ст. 487, 488, 489 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 531 Митного кодексу України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Отже, в наведених нормах законодавцем чітко закріплено обов`язок митного органу вручити (надіслати) особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, примірник протоколу про порушення митних правил, в якому, крім іншого, зазначаються час та місце розгляду справи про порушення митних правил, а у випадку неповідомлення зазначеної інформації під час вручення протоколу - проінформувати поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Тобто в разі, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, справа про таке порушення може бути розглянута лише в разі, якщо є докази її своєчасного повідомлення про місце і час розгляду справи та від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 03.04.2018 року у справі № 156/404/17 висловив правову позицію щодо неналежного повідомлення до участі у справі як самостійною і достатньою підставою для скасування постанови митного органу.

Зокрема суд вказав, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в даній справі через відсутність належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил.

Варто звернути увагу, що ЄСПЛ у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

З матеріалів справи встановлено, що листом від 22.09.2021 року № 7.8-1/20/10/79537 відповідачем повідомлено про розгляд справи на 21.10.2021 о 10.30 та направлено на адресу позивача примірник протоколу про порушення митних правил № 3178/10000/21.

Однак повідомлень «Укрпошти» про вручення або не вручення адресату відповідачем не надано.

Отже, достатніх належних та допустимих доказів своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи відповідно до вимог частин першої, другої, четвертої статті 526 Митного кодексу під час вирішення справи відповідачем надано не було, а відтак ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, та заяв про розгляд протоколу за його відсутності він не подавав.

Зазначене позбавило позивача можливості ознайомитись з правами та обов`язками, надати пояснення, подати докази, скористатись правовою допомогою.

Порушення органами державної влади встановленої законом процедури здійснення повноважень, зокрема позбавлення права на участь особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є істотним, а не формальним порушенням.

Враховуючи те, що митним органом не надано суду доказів щодо належного повідомлення позивачем інформації про час та розгляд справи про порушення митних правил, суд вважає, що суб`єктом владних повноважень не було дотримано законодавчо визначеної процедури притягнення особи до відповідальності, що обумовлює протиправність постанови від 17 листопада 2020 року за № 3178/10000/21.

Отже, вказана обставина є безумовною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови митного органу. В порушення ст. 489, 526 МК України митницею не виконано покладені на неї обов`язки, не використано надані права у точній відповідності із законом.

Щодо позовних вимог позивача про визнання постанови протиправної, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. ст. 90, 95 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

Відповідно до ч. 5 ст. 102 МК України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму до закінчення визначеного строку транзиту митного органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту та митна декларація або інший документ.

У ч. 3 ст. 325 МК України передбачено, що користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем забороняється, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Частиною 5 статті 380 МК України встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Відповідно до частини 4 статті 469 МК України, відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Водночас, аналізуючи всі доводи позивача, суд відхиляє його доводи про те, що спірний транспортний засіб ним не ввозився і не перебував у його користуванні, оскільки ч. 4 ст. 469 МК України фактично встановлена можливість користування, володіння та розпорядження імпортованим транспортним засобом виключно особою, яка його ввозила на митну територію України або поміщувала у митний режим транзиту. Тобто, вирішальне значення мають саме вказані обставини.

Також, суд відхиляє доводи позивача про те, що станом на час ввезення цього автомобіля на територію України, а саме 06.10.2017, у законодавстві не було заборони щодо можливості передачі транспортного засобу у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо його не ввозила на митну територію України чи не поміщувала у митний режим транзиту, оскільки спірні правовідносини виникли 13.08.2021 року під час дії ч. 4 ст. 469 МК України у чинній редакції.

Відповідно до стаття 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил . Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що правильна по суті постанова митного органу прийнята з порушенням основних засад розгляду, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскільки позивача не було повідомлено про місце, дату і час розгляду протоколу, що є обов`язковою та безумовною і самостійною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, якщо позивач обґрунтовує позовну заяву такою підставою.

Саме з цих підстав суд приходить до висновку щодо протиправності постанови Київської митниці від 21.10.2021 року та про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги позивача про повернення списаних коштів у розмірі 4622,61 грн. є необґрунтованими, передчасними та не підлягають розгляду місцевим загальним судом відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України.

Крім того, відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивач на підтвердження цих обставин доказів не надав.

Отже, позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної Митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд не погоджується з позивачем в частини його вимог щодо стягнення з відповідача судового збору в сумі 992,40 грн. виходячи з наступного:

У відповідності до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією №ПН420 від 25.08.2022 року. ОСОБА_1 сплативши зазначену суму посилався на ЗУ «Про судовий збір», зазначаючи необхідність оплати судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - 992,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", який вступив в дію з 01.01.2022 року, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року складає 2481 гривень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі за №543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481х0,2 = 496 грн. 20 коп.).

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 286, 329 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної Митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби від 12.08.2021 у справі про порушення митних правил № 3178/10000/21.

Закрити провадження у справі ОСОБА_1 про порушення митних правил № 3178/10000/21.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської митниці Державної Митної служби України про повернення коштів відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Київської митниці Державної Митної служби України (03124, бульвар Вацлава Гавела, 8-а, 3, м. Київ, ЄДРПОУ 4399755) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення виготовлено 24 листопада 2022 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП № НОМЕР_2 .

Відповідач: Київська митниця Державної Митної служби України, 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-а, 3, ЄДРПОУ 4399755.

Суддя С.В.Олійник