Справа № 520/6879/22
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 листопада 2022 року № 520/6879/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під.,7 пов.,м. Харків,61022, ) про скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 335319 від 09.08.2022 року як протиправну.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335319 від 09.08.2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу на позивача накладено санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, оскільки вона ухвалена з порушеннями норм діючого законодавства, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи та надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006.

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх перевезень пасажирів перевіряється:

-наявність визначених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення пасажирів автомобільним транспортом;

-додержання водієм режиму праці та відпочинку;

-виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Законом України «Про страхування» передбачено, що до обов`язкового виду страхування, зокрема, віднесено особисте страхування від нещасних випадків на транспорті.

Керуючись Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком №1567, на підставі направлення на рейдову перевірку від 01.07.2022 №014468 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, 07.07.2022 проводилась рейдова перевірка в м. Кривий Ріг (Автовокзал Кривий Ріг).

Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до п. З, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель LТ-35В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який здійснював нерегулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Львів - Харків».

Водій транспортного засобу надав для перевірки:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

посвідчення водія.

Відповідно до наданих документів було встановлено, що автомобільним перевізником є ФО-П ТУНЧ МУРАТ, який надавав послуги з перевезення пасажирів за нерегулярним автобусним маршрутом «Львів - Харків».

В порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та ст. 7 Закону України «Про страхування» у водія транспортного засобу на момент проведення перевірки були відсутні договір із замовником транспортних послуг, документ що засвідчує оплату послуг, поліс/договір обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на

транспорті, поліс/договір обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, які відповідно до ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» (далі Постанова №176) повинні знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», зазначає про те, що документами для нерегулярних пасажирських перевезень є:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відсутність на момент перевірки договору із замовником транспортних послуг, документу що засвідчує оплату послуг, полісу/договору обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, полісу/договору обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, наявність яких передбачено ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт» та п. 61 Постанови №176 зафіксовано в акті №326886 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.07.2022.

Водій з актом №326886 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.07.2022 був ознайомлений, проти виявленого порушення не заперечував, від підпису та надання письмових пояснень відмовився.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу не надавав посадовим особам на момент проведення перевірки договір із замовником транспортних послуг, квитанцію про сплату послуг, поліс/договір обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті, поліс/договір обов`язкового особистого страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті, та не надав зазначених документів до суду.

Щодо розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №335319 від 09.08.2022.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до п. 26 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Повідомленням №23180/40/24-22 від 03.08.2022, направленим рекомендованим листом №274 від 04.08.2022 на адресу перевізника, Позивача було викликано для розгляду справи на 09.08.2022 з 9.00 до 12.00.

В позовній заяві Позивач стверджує, що Відповідач розглянув справу без участі його представника, чим нібито позбавив його права на захист та надання доказів невинуватості.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що повідомлення №23180/40/24-22 від 03.08.2022, направленим рекомендованим листом №274 від 04.08.2022, вже 08.08.2022 знаходилось в постовому відділені у точці видачі/доставки та в той же день не вручене Позтвачу під час доставки та отримано позивачем 09.08.2022, про що свідчить трекінг рекомендованого поштового відправлення №274.

Зазначене свідчить про те, що Відповідачем у повній мірі виконано свій обов`язок щодо повідомлення Позивача про дату та час розгляду справи.

Поряд з цим, Позивач не навів жодної обставини та не надав доказів, які б підтверджували неможливість отримання ним повідомлення.

З огляду на зазначене, відповідно п. 27 Порядку №1567, яким передбачено, що за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, Відділом державного нагляду (контролю) у Харківській області правомірно розглянуто справу та прийнято рішення.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335319 від 09.08.2022 за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 7 Закону України «Про страхування», а також п. 61 Постанови №176 та відповідно до абз. З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Встановлено, що копію постанови №335319 від 09.08.2022 було отримано особисто Позивачем у Відділі державного нагляду (контролю) у Харківській області 10.09.2022 під особистий підпис.

А посилання Позивача на те, що їм нібито отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335319 від 09.08.2022 лише 11.09.2022 року не відповідають дійсності, оскільки як також встановлено судом, копію постанови Позивач отримав 09.08.2022 під особистий підпис.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт»: З метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються нерегулярні пасажирські перевезення:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Суд вказує, що перелік документів згідно ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» не є вичерпним.

Порядок здійснення обов`язкового особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті передбачено «Положенням про обов`язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №959 від 14.08.1996 (далі Положення №959) передбачає страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення №959 страхуванню підлягають працівники транспортних підприємств незалежно від форм власності та видів діяльності, які безпосередньо зайняті на транспортних перевезеннях (далі - водії), а саме: водії автомобільного транспорту.

Згідно з п.4 до Положення №959 страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування.

А відповідно до п 61 Постанови №176 під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору автомобільного перевізника із замовником послуг і копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи повинні діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

З наведеного вбачається, що посадові особи Укртрансбезпеки, діяли в межах повноважень, що надані їм чинним законодавством України.

Отже, зазначене вище та надані Відповідачем письмові докази в повній мірі спростовують твердження Позивача, на підтвердження яких не надано жодного належного доказу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно була винесена вищевказана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно Позивача та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000грн.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення. Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки відповідача, на думку суду, підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими та такими що, відображають дійсних обставин справи.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під.,7 пов.,м. Харків, 61022, ) про скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.