Справа № 283/931/22
Суддя: Саланда О. М.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/931/22
Провадження №2-а/283/28/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2022 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Саланди О.М., з секретарем судового засідання Совчик Я.Л., за участю представника позивача адвоката Тимошенка С.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил №1005/10000/22 від 17.03.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн..

Зазначив, що з даною постановою він ознайомився лише 26.05.2022 року, коли отримав поштовий конверт, направлений простим листом і вмістом даного конверту була постанова від 17.03.2022 року №1005/10000/22. Про розгляд справи про порушення митних правил позивач був повідомлений лише 19.03.2022 року, тобто вже після розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Таким чином, він не мав можливості скористатися правовою допомогою, особисто прийняти участь у розгляді справи та надати пояснення на підтвердження своєї невинуватості у вчиненому.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, виходячи з того, що 10.05.2017 року в зоні діяльності Житомирської митниці він легковажно передав недопропорядним людям копію свого паспорта. Вважає, що до нього було скоєно шахрайські дії, бо ж він жоден транспортний засіб на територію України не ввозив, жодних документів щодо його ввезення не підписував та в подальшому ним не користувався та взагалі цей автомобіль не бачив, а особа ОСОБА_3 йому не відома, з приводу даних подій він звертався до поліції. Допускає, що його персональні дані були використані третіми особами, шахрайським шляхом ввезено даний транспортний засіб за копіями його документів. Вважає, що його дії можна розцінювати як передачу без дозволу митного органу транспортного засобу, поміщеного у митний режим "Транзит" іншій особі, то такі дії мали місце 10.05.2017 року, та на той час не визнавалися законом як правопорушення за ч. 4 ст. 469 МК України, а відтак притягнення його до відповідальності є прямим порушенням норм Конституції України.

Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника Київської митниці Сілюк Сергія Вікторовича від 17.03.2022 року у справі про порушення митних правил №1005/10000/22 про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України з накладенням стягнення у виді штрафу та закрити провадження у справі.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 09.06.2022 року адміністративний позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

17.06.2022 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Малинського районного суду від 01.07.2022 року адміністративний позов повернуто позивачеві.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2022 року ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 01.07.2022 року скасовано. Справу направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 року поновлено позивачу строк на оскарження постанови в справі та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник позивача Тимошенко С.В. в судове засідання з`явився, позовні вимоги у судовому засіданні підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач до суду направив відзив в якому вказав, що Київська митниця не погоджується з позовними вимогами позивача та вважає, що позовна заява про скасування постанови Київської митниці № 1005/10000/22 від 17.03.2022 року не підлягає задоволенню з підстав, що ОСОБА_1 передав транспортний засіб на території України іншій особі, а саме ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, а саме: передача транспортного засобу поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження осіб, яка безпосередньо не поміщувала його у митний режим транзиту.

Щодо встановлення факту ввезення транспортного засобу на митну територію України ОСОБА_1 , відповідно до інформації електронної бази даних АСМО "Інспектор" транспортний засіб марки "OPEL ZAFIRA-A" номер кузова НОМЕР_1 ,ввезений на митну територію України 10.05.2017 року ОСОБА_1 , для особистого користування в режимі транзиту, в зоні діяльності Житомирської митниці. Відповідно до інформації, що міститься в електронній базі АСМО "Інспектор", факт вивезення транспортного засобу марки "OPEL ZAFIRA-A" номер кузова НОМЕР_1 відсутній., вказаний автомобіль після 10.05.2017 року більше не перетинав митний кордон України. Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимого ст. 335 МК України, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118. Згаданими нормативними актами , що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому при оформленні зобов`язання на транзит, визначальним є факт зазначення такої особи, а саме ОСОБА_1 у поданих документах.

Зазначене в позовній заяві ОСОБА_1 , що жоден транспортний засіб не територію України не ввозив, автомобіль не бачив, особу ОСОБА_3 йому невідома, суперечить поясненням ОСОБА_1 наданими ним у листі до Київської митниці від 27.04.2022 року.

Щодо ствердження позивача про незаконність притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, 23.09.2021 року для митного оформлення вказаного транспортного засобу було подано рахунок - фактуру ( договір купівлі - продажу) від 11.09.2021 року , де продавцем виступає компанія UAB "GANESHA PLIUS" а покупцем ОСОБА_3 . Даний документ є підтвердженням того, що події передачі без дозволу митного органу транспортного засобу відбулися 11.09.2021 року , тобто в момент , коли діє відповідальність передбачена ч. 4 ст. 469 МК України.

Примірник протоколу про порушення митних правил було своєчасно направлено на адресу позивача. Листом митниці від 21.02.2022 року направлено за наявною в митниці адресою ОСОБА_1 примірник протоколу про порушення митних правил. Листом митниці від 17.03.2022 року направлено на адресу ОСОБА_1 примірник постанови у справі про порушення митних правил, що підтверджено супровідним листом. При цьому, законодавством не передбачено будь - яких заходів по збиранню доказів на підтвердження факту вручення чи невручення будь - якої кореспонденції митниці, яка стосується провадження у справах про порушення митних правил.

Постанова винесена 17.03.2022 року, тобто до спливу строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України.

Відповідач вважає, що постанова Київської митниці від 17.03.2022 року у справі про порушення митних правил № 1005/10000/22 є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а підстави для скасування постанови митниці відсутні, просить відмовити повністю у задоволення позовної заяви позивача .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Позивачем надано копію оскаржуваної постанови про порушення митних правил №1005/10000/22 від 17.03.2022, винесену начальником Київської митниці Сілюк С.В. згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України, та накладено стягнення у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн.

Диспозиція ч.4 ст.469 Митного кодексу України передбачає передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що за результатами справи про порушення митних правил ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.469 Митного кодексу України, та накладено стягнення у розмірі 34000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.466 Митного кодексу України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.2 ст.526 Митного кодексу України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч. 4 ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:1)відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;2)необ`єктивність або неповнота провадження у справі або не об`єктивність її розгляду;3)невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;4)винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5)неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, 17.03.2022 начальником Київської митниці Сілюк С.В., розглянуто справу про порушення митних правил №1005/10000/22, за результатами якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності без присутності ОСОБА_1 .

Водночас, відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи №1005/10000/22, який відбувся 17.03.2022, в порушення вимог ч.ч.2, 4ст.526 Митного кодексу України, суду надано не було.

Зокрема, як вбачається з відзиву відповідача та самого листа Київської митниці № 7.8-4/28.6/10/6722, протокол про порушення митних правил позивачу направлено 21.02.2022, якій він отримав 19.03.2022 року, тобто вже після прийняття рішення у справі про порушення митних правил.

Разом з тим, суд вважає, що саме по собі введення воєнного стану на території держави з 24 лютого 2022 року не змінює порядку розгляду справи про порушення митних правил, встановленого Митним кодексом України, та не звільняє уповноважену особу митного органу від обов`язку своєчасно повідомити особу про час та місце розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що у даній справі позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, що призвело до порушення його права на участь при розгляді справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи на підставі наявних у справі доказів дії посадової особи під час складання постанови від 17.03.2022 на відповідність вимогам Митного кодексу України, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення. Суду не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.469 Митного кодексу України про порушення митних правил №1005/10000/22 від 17.03.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до компетентного органу, а саме Київської митниці Державної митної служби України.

Факт порушення митних правил ОСОБА_1 повинене бути перевірений під час нового розгляду справи посадовими особами Київської митниці.

Щодо твердження позивача, про незаконність притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2021 року для митного оформлення вказаного транспортного засобу, було надано рахунок - фактуру ( договір купівлі - продажу) від 11.09.2021 року, де продавцем виступає компанія UAB "GANESHA PLIUS", а покупцем ОСОБА_3 . Даний документ є підтвердженням того, що подія передачі транспортного засобу відбулася 11.09.2021 року, тобто в момент, коли діє норма права, передбачена ч. 4 ст. 469 МК України.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнути на користь ОСОБА_1 , 50% сплаченого ним судового збору, що становить 248 грн. 10 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст.469,526 Митного Кодексу України, керуючись ст. ст.2,6,77,241-246,268,269,271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про правопорушення митних правил задовольнити частково.

Скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України № 1005/10000/22 від 17.03.2022 року про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України, а справу надіслати до Київської митниці Державної митної служби України на новий розгляд.

Стягнути із Київської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 50% сплаченого ним судового збору, що становить 248 грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Київська митниця Державної митної служби України, місце знаходження: м. Київ бульвар Вацлава Гавела ,8А, .

Суддя: О. М. Саланда