Справа № 460/22875/22
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2022 року м. Рівне №460/22875/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №41 від 08.07.2022 Про відмову у призначенні пенсії, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу починаючи із 21.06.2022 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у інфекційному відділенні Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня Рівненської міської ради з 01.08.1990 по 20.06.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після досягнення 50 років вона отримала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. 04.07.2022 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак рішенням №41 від 08.07.2022 пенсійний орган відмовив їй в призначенні пенсії. Разом з тим, стаж роботи позивача, що дає право на призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення підтверджений трудовою книжкою, уточнюючими довідками та матеріалами про результати атестації робочих місць, які були подані пенсійному органу. З огляду на вказане, рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що станом на 04.07.2022 позивач досягла 50 років 0 місяців 14 днів. Страховий стаж позивача становить 44 роки 0 місяців 14 днів. До пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано відомості про період пільгової роботи згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.06.2022 №196/2-26 виданої Комунальним некомерційним підприємством Центральна міська лікарня Рівненської міської Ради, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток №5), зокрема, довідка має бути підписана керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером. Також в уточнюючій довідці виявлена невідповідність інформації, що суперечить записам трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.11.1990, зокрема згідно з записом №2 трудової книжки позивача з 14.08.1990 по 31.12.1992 працювала на посаді маніпуляційної медсестри дорослого інфекційного відділення, про що не зазначено в пільговій довідці. Відтак, відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та не досягненням пенсійного віку 55 років. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 03.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 04.07.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

08.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення № 41 про відмову позивачу в призначенні пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що пунктом 1 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2) становить 55 років. Вік заявниці 50 років 0 місяців 14 днів. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2) становить не менше 25 років. Страховий стаж особи становить 44 роки 0 місяців 14 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2), становить 10 років. До пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано відомості про період пільгової роботи згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.06.2022 №196/2-26 виданої Комунальним некомерційним підприємством Центральна міська лікарня Рівненської міської Ради, оскільки довідка не відповідає вимогам пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Додаток №5), зокрема, довідка має бути підписана керівником підприємства, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером. Також в уточнюючій довідці виявлена невідповідність інформації, що суперечить записам трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.11.1990, зокрема згідно з записом №2 трудової книжки позивача з 14.08.1990 по 31.12.1992 працювала на посаді маніпуляційної медсестри дорослого інфекційного відділення, про що не зазначено в пільговій довідці.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Підстави надання пенсії особам за віком на пільгових умовах визначені статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності: зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; атестація робочих місць; досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Разом з тим, статтю 13 Закону України Про пенсійне забезпечення визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020. Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У пункті 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 зазначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам».

При цьому, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення № 1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону № 1788 до внесення змін Законом № 213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років. Таким чином, у статті 13 Закону № 1788 до внесення змін Законом № 213 було встановлено такий пенсійний вік: у пункті «а» для чоловіків - 50 років, для жінок - 45 років; у пунктах «б»-«з» для чоловіків - 55 років, для жінок - 50 років.

У Законі № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті «а» - 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах «б»-«з» - 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік).

Отже, статтею 13 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.

Згідно з пунктом 4.4 Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 перевіряючи статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, на відповідність Конституції України, Конституційний Суд України виходив з такого.

Вказаними положеннями Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 13, частини другої статті 14, пунктів «б»-«г» статті 54 Закону №1788 у редакції до внесення змін Законом № 213 у осіб, які належать до категорій працівників, вказаних у цих нормах, виникли легітимні очікування щодо реалізації права виходу на пенсію. Однак оспорюваними положеннями Закону № 213 змінено нормативне регулювання призначення пенсій таким особам.

Конституційний Суд України, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Отже, особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788 у редакції до внесення змін Законом № 213. Таким чином, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

За наведених вище обставин, стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Також колегія суддів враховує, що у справах Щокін проти України (заяви № 23759/03 та 37943/06, рішення від 14.10.2010) та Серков проти України (заява № 39766/05, рішення від 07.07.2011) Європейський суд з прав людини дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі якості закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи вищевказане, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності, як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права, усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність. Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як встановлено зі змісту рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту б частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, страховий стаж позивача становить 44 роки 0 місяців 14 днів.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з відомостями трудової книжки серія НОМЕР_1 позивач: з 01.08.1990 зарахована на посаду палатної медсестри інфекційного відділення для дорослих на час відсутності у зв`язку з народженням дитини медсестри ОСОБА_2 (наказ №1078-к від 01.08.1990);

- з 11.08.1990 переведена на посаду маніпуляційної медсестри дорослого інфекційного відділення на час відсутності у зв`язку з народженням дитини ОСОБА_3 (наказ №1143-к від 14.08.1990);

- з 01.01.1993 зарахована постійно на посаду палатної медсестри інфекційного відділення для дорослих (наказ №1539-к від 29.12.1992);

- 06.08.2007 атестація робочого місця за умовами праці проведено згідно з постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 (наказ №56-к від 06.08.2007);

- з 01.01.2018 назву посади змінено на «сестра медична палатна» (наказ №224-к від 29.12.2014).

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі Порядок № 383).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 461 від 24.06.2016 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому передбачено посаду молодшого спеціаліста з медичною освітою у інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах, до яких відносить і медична сестра.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Водночас, пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 надала відповідачу довідку Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня Рівненської міської Ради №196/2-26 від 28.06.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, згідно з якою позивач працює на посаді палатної медсестри інфекційного відділення для дорослих з 01.08.1990 (наказ №1078-к від 01.08.1990) на 1 ставку по даний час. З 01.08.1990 по даний час працює повний робочий день у інфекційному відділенні для дорослих на посаді сестри медичної палатної, де безпосередньо обслуговує інфекційних хворих та інших робіт не виконує, що передбачено списком № 2 розділу XXIV, затверджено Постановою Кабміну України № 461 від 24.06.2016. За період з 01.08.1990 по 01.07.2022 стаж згідно списку № 2 розділу XXIV, затверджено Постановою КМ України № 461 від 24.06.2016 становить: 31 рік 11 місяців. Згідно статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення має право на зарахування стажу за період роботи (з 01.08.1990 по 2003 рік) в подвійному розмірі. Дана професія дає право на пільгову пенсію.

Перша атестація робочих місць проведена 05.06.1997 наказ № 34; друга атестація робочих місць проведена 17.06.2002 наказ № 33; третя атестація робочих місць проведена 06.08.2007 наказ № 56; четверта атестація робочих місць проведена 05.06.2012 наказ № 39; п`ята атестація робочих місць проведена 06.06.2017 наказ № 49; шоста атестація робочих місць проведена 03.06.2022р. наказ 3 329.

Разом з тим, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії з моменту призначення пенсії за віком.

За даними уточнюючої довідки також підтверджується період роботи позивача у інфекційному відділенні Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня Рівненської міської ради з 01.08.1990 по 20.06.2022, а тому такий період піжлягає зарахуванню до спеціального.

Так, як позивач працювала повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, атестація робочих місць була проведена, наявний стаж роботи становить 44 роки 0 місяців 14 днів, з них стаж роботи за Списком № 2 31 рік 11 місяців, тому суд вважає, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, яке виникло в неї, з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, після досягнення 50-ти років.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач звернулася до пенсійного органу 04.07.2022.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи у сукупності з наведеними вище приписами нормативно-правових актів рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №41 від 08.07.2022 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, й відповідач зобов`язаний призначити позивачу з 21.06.2022 (з наступного дня після досягнення пенсійного віку) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту б статі 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених вище обставин, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №41 від 08.07.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, з 14.09.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком за Списком №2 відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, починаючи із 21.06.2022, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи у інфекційному відділенні Комунального некомерційного підприємства Центральна міська лікарня Рівненської міської ради з 01.08.1990 по 20.06.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 793,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 22.11.2022.

Суддя Олег ГРЕСЬКО