Справа № 520/8476/22
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

23 листопада 2022 року Справа № 520/8476/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду у м. Харкові питання про залишення позовної заяви без руху по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Фаворит" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради про скасування припису, визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Фаворит" (вул. Северина Потоцького, буд. 4, м. Харків, 61007) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради (майдан Павлівський, буд.4, м. Харків, 61003), в якому просить суд:

1. Задовольнити заяву ПП «ФАВОРИТ», про поновлення процесуального строку для подання адміністративного позову до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту із інспекційної роботи Харківської міської ради і відкрити провадження у справі.

2. Адміністративний позов ПП «ФАВОРИТ», до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту із інспекційної роботи Харківської міської ради розглянути у спрощеному провадженні.

3. Задовольнити адміністративний позов ПП «ФАВОРИТ», до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту із інспекційної роботи Харківської міської ради, скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 18-Пр-У від 15.06.2021 року; визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №2/603/0/250-21-п від 29.06.2021; №3/604/0/250-21-п від 29.06.2021; № 4/605/0/250-21-П від 29.06.2021.

У позовній заяві позивач вказав, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин через те, що ПП «Фаворит» не повідомлявся належним чином і не отримував описані вище постанови Департамента територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, до 05 вересня 2022 року, а тому не міг їх оскаржити у встановлені законом строки.

Про порушення своїх прав ПП «Фаворит» дізналось 14.09.2022 р.

Вказує, що 2 березня 2022 р. Рада суддів України видала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Серед основних рекомендацій щодо розгляду судових справ є, зокрема: суди мають продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Крім того, запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, про що зазначив Верховний Суд.

Тому, як вказує представник позивача, із урахуванням викладених обставин, вважаємо, що суд має прийняти доводи позивача щодо поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження постанов про накладення штрафу і поновити ПП «ФАВОРИТ» пропущений строк на звернення до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Фаворит" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради про скасування припису, визнання протиправними та скасування постанов. Підготовче засідання призначено на 23 листопада 2022 року об 11:00 год.

При цьому, питання поновлення строку на звернення до суду судом у цій ухвалі не вирішувалось.

17.11.2022 р. у системі «Електронний суд відповідачем було сформовано відзив на позовну заяву та надіслано до Харківського окружного адміністративного суду.

З доданих до відзиву копій документів судом встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради за адресою місцезнаходження Приватного підприємства "Фаворит", що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було надіслано повідомлення від 01.06.2021 року № 476/0/250-21 про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва по вул. Северина Потоцького, 4 у м. Харкові разом із копією направлення для проведення позапланового заходу, що підтверджується копіями накладної про відправлення рекомендованого листа з повідомленням № 876 та копією фіскального чеку від 02.06.2021 року, а також акту № 18-А від 15.06.2021, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного контролю, та протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.06.2021 засобами поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» 18.06.2021 (номер поштового відправлення 411), що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 18.06.2021 р.

Крім того, оскаржувані постанови від 29.06.2021 № 2/603/0/250-21-П, № 3/604/0/250-21-П та № 4/605/0/250-21-П направлені поштовим зв`язком 02.07.2021 (номер поштового відправлення № 645).

Таким чином, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не повідомлявся належним чином відповідачем.

Залишаючи позовну заяву без руху суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тут йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, статтею 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та п. 28 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06.04.1995 встановлено інше, а саме, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Згідно абз. 6 п. 3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ № 244 від 06.04.1995 року надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування.

Отже, твердження представника позивача про необізнаність стосовно призначення заходу контролю, розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не відповідають дійсності.

Обставини того, що поштові відправлення Позивачем отримано не було, як такі що можуть бути визнані судом поважними під час розгляду цієї заяви судом не добуто.

Враховуючи викладене суд відзначає, що суб`єктом владних повноважень були вчинені всі, передбачені чинним законодавством заходи щодо повідомлення позивача про проведення контрольних заходів, розгляд справи та прийняття постанов.

До суду позивач звернувся вперше, як вбачається з позову 16.09.2022 року (оскаржувані рішення від 15.06.2021 р. та 29.06.2021 р.), тобто з пропуском встановлено Законом 15-денного строку та більше ніж через рік з дати їх прийняття та майже за вісім місяців до введення воєнного стану.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

"...Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів" (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі Дія-97 проти України (Diya 97 v. Ukraine), заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями).

Тобто, встановлені процесуальним кодексом вимоги щодо змісту та форми позовної заяви обов`язкові до виконання усіма учасниками процесу та їх дотримання перевіряється судом.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову, апеляційної, касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку та у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення з поважних причин.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у своїй постанові від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17.

Водночас, позивачем в позовній заяві, окрім того, що ним оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень не отримувались через те, що відповідачем у встановленому порядку не повідомлявся, що спростовується наданими до відзиву доказами їх належного направлення, не наведено жодної об`єктивної непереборної причини, труднощів, які не залежали від волі позивача, що унеможливили своєчасне звернення до суду з дня прийняття рішення, а обставини, вказані позивачем заяві про поновлення строку, на думку суду, не є непереборними та поважними.

Крім того, суд відзначає, що відсутність можливості у позивача належним чином отримувати поштову кореспонденцію за адресою реєстрації не може свідчити про об`єктивну неможливість своєчасно отримувати таку кореспонденцію та відповідно - подати позов до суду, а отже неотримання поштової кореспонденції не є перешкодою у поданні позову.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, позивачем не подано, разом з позовною заявою, обґрунтованого клопотання про поновлення строку на оскарження рішень владного суб`єкта із зазначенням підстав та обґрунтованими доказами, що свідчать про об`єктивні та непереборні причин неможливості звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В супереч вказаному разом з позовною заявою позивачем не надано до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано будь-яких доказів поважності причин його пропуску, що не відповідає положенням ч.6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, наведені позивачем у позовній заяві обставини пропущення строку звернення до суду не визнаються судом поважними через викладені вище у цій ухвалі судом мотиви та зважаючи на встановлені обставини, а отже у клопотанні позивача про поновлення процесуального строку для подання адміністративного позову має бути відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.ч. 13, 14 та 15 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а також докази на підтвердження зазначених обставин.

Відтак, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПП «ФАВОРИТ», про поновлення процесуального строку для подання адміністративного позову до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту із інспекційної роботи Харківської міської ради відмовити.

Позовну заяву Приватного підприємства "Фаворит" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради про скасування припису, визнання протиправними та скасування постанов - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде залишено без розгляду відповідно до приписів ч.15 ст.171 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 23.11.2022 року.

Суддя Бадюков Ю.В.