Справа № 214/5450/22
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5450/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу №214/5450/22

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до відповідача 1: інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Нечаєва Валерія Валерійовича,

відповідача 2: Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 18.10.2022 з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5997190 від 08.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Нечаєвим В.В., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 08.10.2022 інспектором ПП Нечаєвим В.В. відносно нього складено постанову серії ЕАР №5997190, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У постанові поліцейський вказав, що 08.10.2022 о 14-02 год., по пр. Гагаріна біля будинку 19 у м. Кривому Розі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на перехресті на заборонений «червоний» сигнал світлофора та не пред`явив посвідчення водія на законну вимогу поліцейського, чим порушив п. 8.7.3е ПДР України. Винесену постанову позивач вважає незаконною з наступних підстав. 08.10.2022 о 14-02 год. позивач знаходився по пр. Гагаріна, 19 у м. Кривому Розі, чекав на свого знайомого, який на автомобілі Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , їздив по своїм справам. Коли знайомий приїхав, зателефонував ОСОБА_1 , він вийшов до під`їзду, де до нього підійшли працівники поліції. На вимогу поліцейських позивач надав паспорт громадянина України, бо посвідчення водія при собі не мав, оскільки на вказаному транспортному засобі нікуди не їхав і не збирався їхати. На наданому інспектором відеозаписі реєстратора видно, як автомобіль Volkswagen Caddy по пр. Гагаріна здійснює поворот. Однак відомостей, що саме позивач знаходився за кермом, відеозапис не містить, про що він зауважив працівникам поліції та виклав у своїх письмових поясненнях. Таким чином, не погоджуючись із постановою працівника поліції, ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення, стягнути із відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

Ухвалою суду від 19.10.2022 позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч. 4 ст. 47 КАС України, представником відповідача ДПП Кушніром О.В. та відповідачем Нечаєвим В.В.. надіслані засобами поштового зв`язку відзиви на позовну заяву, отримані судом 11.11.2022, в яких зазначено, що 08.10.2022 інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Нечаєвим В.В. постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена в межах, наданих йому законом повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з дотримання вимог КУпАП, а тому скасуванню не підлягає (а.с. 10-22).

Інших заяв та клопотань не подано. Інші процесуальні дії не вчинялися.

Суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 08.10.2022 інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Нечаєвим В.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5997190, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови, 08.10.2022 о 13 год. 57 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по автодорозі пр. Гагаріна (помилково на мапі пр. Гаршина), здійснив рух на перехресті на заборонений «червоний» сигнал світлофора та не пред`явив посвідчення водія на законну вимогу поліцейського, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняючі рух.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

У частині першій статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За частиною другою статті 122 КУпАП порушення водієм правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 8.7.3.е ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначає що не порушував вимог п. 8.7.3.е ПДР, оскільки 08.10.2022 транспортним засобом Volkswagen Caddy не керував.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати / розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності містить інформацію про здійснення фіксації правопорушення.

До відзиву на позовну заяву інспектором Нечаєвим В.В. надано DVD-диск та письмові пояснення ОСОБА_1 .

Дослідженням фрагментів відеозаписів, які містяться на наданому DVD-диску, встановлено, що на відеозаписі зафіксовано процес розгляду справи, спілкування працівників поліції з позивачем на подвір`ї біля будинку, що сторонами не заперечується. Натомість проїзд автомобіля позивача на червоний сигнал світлофора відеозаписом не підтверджено.

У наданих 08.10.2022 інспектору ПП письмових поясненнях позивач вказує, що надав паспорт громадянина України для підтвердження особи. За кермом автомобіля не знаходився. Патрульні підійшли на вулиці. Відеодоказів, що саме він керував автомобілем, не надано. Порушень не скоював (а.с. 7, 22).

Таким чином, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке він був притягнутий до відповідальності, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення позовної заяви та скасування постанови від 08.10.2022 серії ЕАР №5997190 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то відповідно до ст. 139 КАС України з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені ним та документально підтверджені, у виді судового збору в розмірі 496,20 грн (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241, 242-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Нечаєва Валерія Валерійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови та закриття провадження у справі.

Постанову, винесену інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Нечаєвим Валерієм Валерійовичем серії ЕАР №5997190 від 08.10.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1222 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: інспектор взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшим лейтенантом поліції Нечаєв Валерій Валерійович, адреса робочого місця: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідач 2:Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ.

Суддя Сіденко С.І.