Справа № 452/3320/22
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/3320/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" листопада 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28 вересня 2022 року об 11.08год по вул. Нижній Вал в м. Київ він зупинив транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Mitsubishi outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, порушивши п. 15.9и Правил дорожнього руху України, чим вчинив передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП адміністративне правопорушення. Вважає, що винесена інспектором постанова є незаконною та необґрунтованою з огляду на відсутність складу правопорушення. Зазначає, що протягом останніх трьох років він жодного разу не був у м. Київ, зокрема і даним автомобілем; транспортний засіб не вибував із його користування та не передавався третім особам; зайшовши на вебсайт, який зазначений у постанові, він виявив, що автомобіль, яким порушено правила дорожнього руху є іншої марки та з іншим державним номером; даний факт виключає його вину в порушенні правил дорожнього руху, а тому просить скасувати таку постанову та закрити провадження у справі, одночасно просить стягнути судові витрати в розмірі 3000грн на правову допомогу та 496,2грн сплаченого судового збору.
Позивач та його представник-адвокат в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи в їх відсутності за наявними матеріалами справи.
Представник відповідача до суду не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, тому суд вирішує справу відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України на підставі наявних у ній доказів; крім того, у строк встановлений судом відповідачем не надано відзив на позов, що згідно положень ч. 4 ст. 159 КАС України може кваліфікуватися судом як визнання позову.
З`ясувавши обставини справи, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного:
Крім того із наявних у матеріалах справи фото із веб-сайту відповідача вбачається, що дане порушення було вчинено водієм, який припаркував автомобіль марки «Nissan» д.н.з. НОМЕР_2 ; жодних даних, що таким автомобілем керував позивач ОСОБА_1 , чи є власником або володільцем цього транспортного засобу оскаржувана постанова не містить.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП настає за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Таким чином у даному випадку підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Обставини оскарження позивачем постанови у справі про адміністративні правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та, крім поданих позивачем матеріалів, суду не надано інших доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП .
Разом з тим під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню.
Таким чином суд приходить до висновку, що дії інспектора під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а відтак є незаконними. Оскаржувана постанова інспектором відповідача прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.
Щодо судового збору в розмірі 496грн. 20коп., що сплачений за подання позову, то відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Ураховуючи викладене та з огляду на задоволення позовних вимог суд уважає за необхідне стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 496грн. 20коп.
Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача 3000грн витрат на правову допомогу суд виходить з того, що відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; витрати, що пов`язані із прибуттям до суду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. №23-рп/2009 у справі №1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного підсумовується, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Так, у підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги від 01.11.2022 року; акт приймання-передачі наданих послуг від 03.11.2022р., де зокрема вказано супровід справи в суді першої інстанції, вартість якого становить 1000грн; з огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, задоволення позовних вимог і те, що розгляд справи проводився у відсутності учасників, що позбавило представника-адвоката витрачати час на участь у судовому засіданні, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, відтак на переконання суду з відповідача слід стягнути суму 2000грн., яка відповідає складності справи та затраченого часу на підготовку позовних матеріалів.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Стягнути із Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради, ЄДРПОУ-37405284, на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору 496,2грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000грн, - РАЗОМ: 2496,2грн (дві тисячі чотириста дев`яносто шість гривень 20коп).
У задоволенні решти вимоги позовної заяви про понесені витрати відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя