Справа № 380/15473/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

23 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої в сумі 137957,64грн. доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.10.2021;

-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 137957,64грн. нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.10.2021.

Ухвалою суду від 02.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

17.11.2022 представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому просить закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 238 КАС України у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. В обґрунтування зазначив, що в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі № 380/10709/21 у сумі 137957,64грн. Вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту порушеного, на його думку, права, оскільки ч.1 ст.5 КАС України не передбачено такого способу захисту прав та юрисдикція адміністративних судів згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України не поширюється на такі спори.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Наведене узгоджується й з положеннями статей 2, 4, 19 КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №380/10709/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії, згідно нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.06.2021 №С/1111. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.06.2021 №с/1111, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач, звертаючись із позовною вимогою у цій справі про стягнення заборгованості, яка утворилася на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №380/10709/21, фактично пред`являє вимогу про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області виконати рішення Львівського окружного адміністративного від 18.08.2021 у справі №380/10709/21, яким задоволено позов позивача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки, виданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 18.06.2021 №с/1111, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04,1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Тобто, період з 01.04.2019 по 30.10.2021, за який позивачу нараховано заборгованість із виплати пенсії, охоплюється рішенням суду від 18.08.2021 у справі №380/10709/21, оскільки суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №757/63985/16, спір щодо недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Однак питання підсудності не є спірним у цій справі.

Суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача щодо невиконання окремого судового рішення в іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Подібна правова позиція також висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлені у позовній заяві вимоги не можуть бути предметом нового публічно-правового спору та розглядатися адміністративним судом у порядку іншого (нового) позовного провадження, оскільки спірні правовідносини стосуються невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.08.2021 у справі №380/10709/21, а тому провадження у справі підлягає закриттю, оскільки такий спір не може бути вирішений в жодній юрисдикції.

Суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд також звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений судового захисту, але не у порядку позовного провадження, а в порядку розгляду судом, який вирішив спір, процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення від 18.08.2021 у справі №380/10709/21.

Оскільки спір у справі №380/10709/21 вирішено судом у спосіб зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, позивач відповідно до приписів ч. 1 ст. 378 КАС України може звернутися до суду із заявою про зміну способу або порядку його виконання.

Керуючись ч.1 ст.238, ст.243 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали з урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Суддя Лунь З.І.