Справа № 160/11539/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана його представником адвокатом Дашком Ігорем Валерійовичем, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
15.08.2022 представник позивача в порядку усунення недоліків позовної заяви подав до суду заяву з доданими до неї документами, у тому числі уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 18.08.2022 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
19.08.2022 представник позивача подав позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій позивач просить:
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області:
- зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком № 2 період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 у ВАТ «Дніпропетровський втормет»;
- зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період проходження строкової військової служби з 29.10.1985 до 13.11.1987 та час навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 до 09.01.1992;
- призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком за Списком № 2 з 11.04.2022.
Ухвалою від 20.09.2022 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином засвідчену копію заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 07.07.2022 та доданих до неї документів, за результатами розгляду яких прийнято оскаржуване рішення.
Через систему «Електронний суд» 17.10.2022 надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення до матеріалів справи витребуваних судом доказів.
Станом на час розгляду справи відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до суду не надходило. З клопотанням про продовження строку для подання відзиву відповідач до суду не звертався.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття првадження у справі, своїм правом на подання відзиву він не скористався, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.07.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме до відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, визначеним засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 44 від 15.07.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи. У рішенні зазначено, що згідно з ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення ними 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, у період до 01.04.2024 пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку страхового стажу з 01.04.2022 до 31.03.2023 не менше 29 років у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Страховий стаж ОСОБА_1 33 роки 15 днів зараховано до 31.03.2022. Пільговий стаж 11 років 11 днів, з них по Списку № 1 4 місяці 19 днів, по Списку № 2 10 років 7 місяців 22 дні. За результатами розгляду доданих до заяви документів до страхового стажу зараховано всі періоди. До пільгового стажу по Списку № 2 не зараховано період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 відповідно до довідки № 89 від 10.05.2022, оскільки відсутній перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад до наказу № 126а від 30.03.2007 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2» по ВАТ «Дніпропетровський втормет». Уточнюючі довідки про пільговий характер роботи потребують перевірки. За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник набуде після досягнення 56 років, тобто 11.04.2023. При наданні додаткових документів страховий стаж та право на пенсію буде переглянуто.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відмову у призначенні пенсії № 44 від 15.07.2022, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

У рішенні про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 не зазначено періоди його строкової військової служби та навчання, які не зараховано до страхового стажу та підстави їх не зарахування.

Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) та записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 до його загального страхового стажу органом Пенсійного фонду не було зараховано період його строкової військової служби з 29.10.1985 до 13.11.1987, та період навчання з 01.09.1990 до 09.01.1992.

Також не зараховано до пільгового стажу позивача, який дає право на пенсію за віком за Списком № 2, період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 у ВАТ «Дніпропетровський втормет», водночас, зараховано цей період роботи до загального страхового стажу позивача.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з не зарахуванням відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду строкової військової служби з 29.10.1985 до 13.11.1987 та часу навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 до 09.01.1992, а також не зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 за Списком № 2.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктами «в», «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII до стажу роботи зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, чинним законодавством передбачено зарахування до страхового стажу перебування на військовій службі та періоду навчання у вищих навчальних закладах за денною формою здобуття освіти.

Пунктом 6 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі також Порядок № 637) передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2442 від 13.06.2022 ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 29.10.1985 до 13.11.1987.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з архівною довідкою № 01/774-21/3 від 16.06.2022, виданою Українським державним університетом науки і технологій, відповідно до наказів з особового складу студентів Дніпропетровського ордена Трудового Червоного прапора металургійного інституту ОСОБА_1 навчався на електрометалургійному факультеті (денна форма навчання) з 01.09.1990 до 27.06.1995. У довідці також зазначено, що диплом ЛА № 002294 від 16.06.1995 і додаток до нього, реєстраційний № 994, належить ОСОБА_1 .

Дніпропетровський ордена Трудового Червоного прапора металургійний інститут на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 646 від 13.08.1993 та наказу Міністерства освіти і науки України № 318 від 26.08.1993 було перейменовано на Державну металургійну академію України. Надалі вказаний вищий навчальний заклад у 1999 році було перейменовано на Національну металургійну академію України, та в 2021 році на Український державний університет науки і технологій, що підтверджується довідкою, виданою вказаним університетом.

Трудова книжка позивача також містить записи про його навчання у Державній металургійній академії України.

Крім трудової книжки, на підтвердження періодів проходження строкової військової служби та навчання у вищому навчальному закладі за денною формою здобуття освіти ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії подав до органу Пенсійного фонду відповідні довідки, як це передбачено Порядком підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів.

Однак, відповідачем спірні періоди не було зараховано до страхового стажу позивача та не наведено в оскаржуваному рішенні обґрунтування підстав для неврахування таких періодів.

Трудова книжка позивача містить записи про його роботу у виробничому кооперативі «Передел» з 10.01.1992 машиністом крана металургійного виробництва, та з 23.06.1995 до 01.04.1997 майстром ділянки оброблення брухту.

З розрахунку стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) вбачається, що період роботи з 10.01.1992 до 01.04.1997 зараховано до його загального страхового стажу.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 10.01.1992 до 27.06.1995, який збігається з навчанням позивача.

Оскільки відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність не зарахування частини періоду навчання позивача - з 01.09.1990 до 09.01.1992, суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 вказаного періоду.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періоду його роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі також Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі також Порядок № 637), передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

З розрахунку стажу позивача (довідка РС-право) встановлено, що до його пільгового стажу органом Пенсійного фонду було зараховано такі періоди (усього 11 років 11 днів, з них за Списком № 1 4 місяці 19 днів, за Списком № 2 10 років 7 місяців 22 дні):

- робота за списком № 2: 10.11.1999-25.04.2007 (машиніст крана металургійного виробництва (копровий цех) у ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод»);

- робота за списком № 1: 26.04.2007-14.09.2007 (машиніст крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах (мартенівський цех) у ВАТ «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД»);

- робота за списком № 2: 29.03.2012-03.06.2015 (машиніст крана металургійного виробництва (копровий цех) у ВАТ «Дніпропетровський втормет», яке у подальшому перейменовано на Публічне акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ»).

З розрахунку стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) вбачається, що період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 зараховано до його загального страхового стажу.

В оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії відповідачем зазначено, що до пільгового стажу по Списку № 2 не зараховано період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 відповідно до довідки № 89 від 10.05.2022, оскільки відсутній перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад до наказу № 126а від 30.03.2007 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2» по ВАТ «Дніпропетровський втормет».

Згідно із записами у трудовій книжці позивача 18.09.2007 його було прийнято на роботу машиністом крану металургійного виробництва по 4 розряду в цех переробки шихти Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський втормет (наказ № 288 від 18.09.2007). 29.03.2012 проведено атестацію робочих місць (наказ № 127 від 29.03.2012). На підставі наказу № 206 від 25.05.2012 Відкрите акціонерне товариство перейменоване у Публічне акціонерне товариство «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ». 03.06.2015 ОСОБА_1 було звільнено на підставі наказу № 119 від 03.06.2015.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки чи відповідних записів у ній № 89 від 10.05.2022, виданої Акціонерним товариством «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ», ОСОБА_1 працював у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпропетровський Втормет» з повним робочим днем машиністом крану металургійного виробництва цеху переробки шихти з 18.09.2007 (наказ про прийняття № 288 від 18.09.2007) до 03.06.2015 (наказ про звільнення № 119 від 03.06.2015). За період з 18.09.2007 до 03.06.2015 стаж 7 років 8 місяців 15 днів. Посада відноситься до Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, підрозділ 2а, позиція 3.2а. Розділ ІІІ «Чорна металургія». Атестацію робочих місць проведено: наказ № 126а від 30.03.2007, наказ № 127 від 29.03.2012. Довідку видано на підставі особової картки ф. Т-2, штатного розпису, табелю обліку робочого часу, відомостей щодо нарахування заробітної плати робітникам та службовцям.

Згідно з довідкою № 153 від 24.06.2022, виданою Акціонерним товариством «ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ», ОСОБА_1 працював у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпропетровський Втормет» з повним робочим днем машиністом крану металургійного виробництва цеху переробки шихти з 18.09.2007 (наказ про прийняття № 288 від 18.09.2007) до 03.06.2015 (наказ про звільнення № 119 від 03.06.2015). Посада відноситься до Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, підрозділ 2а, позиція 3.2а. Розділ ІІІ «Чорна металургія». Атестація робочих місць проведена наказом № 126а від 30.03.2007, виданим Відкритим акціонерним товариством «Дніпропетровський Втормет» на підставі листа № 08/1185 від 17.04.2007 та наказу № 520 від 29.03.2007, виданого Відкритим акціонерним товариством «ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД». Атестацію проведено для копрового цеху та застосовано до цеху переробки шихти з дозволу головного державного експерта з умов праці Дніпропетровської області. Перелік робочих місць, професій і посад згідно з наказом про результати позачергової атестації робочих місць копрового цеху за умовами праці № 520 від 29.03.2007 застосовується до цеху переробки шихти і до наказу № 126а від 30.03.2007. Після взяття в оренду копрового цеху відбулася зміна назви цеху без зміни технології, умов і характеру праці, дислокації робочих місць, про що зазначено в листі № 08/1185 від 17.04.2007. Перелік робочих місць, професій і посад для наказу № 520 від 29.03.2007 та наказу № 126а від 30.03.2007 такий самий.

Як було зазначено, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначило підставою не зарахування до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 відсутність переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад до наказу № 126а від 30.03.2007 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2» по ВАТ «Дніпропетровський втормет».

До позовної заяви додано копію зазначеного наказу, яким затверджено Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, та вказано у наказі, що такий Перелік додається до наказу. Наказом № 127 від 29.03.2012 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення по Списку № 2» по ВАТ «Дніпропетровський втормет» затверджено Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. Цим переліком було передбачено, зокрема, посаду машиніста крану металургійного виробництва цеху переробки шихти, що передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, підрозділ 2а, позиція 3.2а. Розділ ІІІ «Чорна металургія».

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд звертає увагу, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи із зазначенням відповідного Списку, до якого віднесено професію працівника, визначає саме підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.

При цьому, уточнююча довідка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

У постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17, від 21.05.2020 року у справі № 550/927/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої або 2) необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого призначення пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

За змістом пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За змістом пункту 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Частиною третьою статті 44 Закону № передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 4.7 Порядку 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На переконання суду, відповідач, у разі незгоди з відомостями, зазначеними в документах позивача, має право на реалізацію повноважень, наданих йому частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, а саме: вимагати відповідні документи від підприємства, перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню тощою. Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень скористався таким правом. В оскаржуваному рішенні зазначено, що уточнюючі довідки про пільговий характер роботи потребують перевірки.

У даному випадку позивач не може бути позбавлений права на пенсійне забезпечення через те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не отримало (не витребовувало) та не перевірило деякі підтверджуючі документи про пільгові умови роботи ОСОБА_1 . Відповідачем не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.

Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про недостатність у позивача пільгового стажу для призначення йому пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без належного дослідження документів та без врахування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву та не надав суду доказів на підтвердження правомірності та обґрунтованості прийнятого рішення № 44 від 15.07.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 44 від 15.07.2022 є доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за Списком № 2, період роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 у ВАТ «Дніпропетровський втормет», та зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 11.04.2022, суд дійшов такого висновку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 442 відповідно) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пунктів 3, 4.2, 4.3, 4.4 зазначеного Порядку застосування списків при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великою Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 постанови Великою Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у спірний період з 18.09.2007 до 28.03.2012 позивач працював повний робочий день за професією «машиніст крану металургійного виробництва цеху переробки шихти», що передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Зазначений період зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, тобто не є спірним питання зайнятості позивача на вказаній роботі у спірний період.

Враховуючи, що до проведення чергової атестації 29.03.2012 позивач працював на посаді, пільговий характер роботи на якій в подальшому підтвердився проведеною атестацією та продовжив обіймати цю посаду після проведення атестації, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 18.09.2007 до 28.03.2012 до пільгового стажу та врахування його при розгляді заяви позивача про призначенні пенсії.

Відповідач не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності незарахування до пільгового стажу позивача зазначеного періоду та неврахування наданих позивачем документів на підтвердження пільгового стажу.

Віднесення професії, за якою працював позивач у спірний період, до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідачем не заперечується.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано спірний період роботи позивача до його пільгового стажу за Списком № 2, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Під час судового розгляду доведено наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи позивача до його пільгового стажу.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.07.2022 про призначення пенсії та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено 992,40 грн судового збору, що підтверджується квитанцією № 9277-0500-3200-1716 від 02.08.2022.

З урахуванням положень ст. 139 КАС України зазначені судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 44 від 15.07.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його перебування на строковій військовій службі з 29.10.1985 до 13.11.1987 та період його навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1990 до 09.01.1992;

- зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, період його роботи з 18.09.2007 до 28.03.2012 у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпропетровський Втормет»;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення у встановленому порядку відповідно до норм чинного законодавства України, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, місцезнаходження: 40030, м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 1, .

Повний текст рішення складено 25.11.2022.

Суддя В.В. Рянська