Справа № 521/13061/22
Суддя: Михайлюк О. А.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/13061/22

провадження №2-а/521/179/22

24 жовтня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси

в складі головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жезняк Т.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень, оскільки вважає зазначену постанову необґрунтованою та безпідставною.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду відзив, відповідно до якого вважає доводи позивача необґрунтованими, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5824968 від 30.08.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

В даній постанові зазначено, що 30.08.2022 року на автомобільній дорозі М05 Київ-Одеса 210 км, водій керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу д.з 2.2 та при перевірці документів було виявлено, що відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії ВЕ, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд вказаних справ віднесено до компетенції органів національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Представником Управління патрульної поліції в Черкаській області у встановлений судом строк наданий відзив на позов, в якому зазначено, що для керування транспортним засобом DAEWOO NEXIA д.н.з. НОМЕР_1 з спеціальним причепом - спеціальним пр-фургоном житловим ADRIA OPTIMA 410 д.н.з. НОМЕР_2 категорії BE необхідно мати посвідчення водія категорії BE, яка, відповідно до наданої позивачем, копії посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 16.07.2019 року у нього не відкрита.

У відзиві зазначено, що згідно п. 2.13. ОСОБА_3 дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.01.2001 року №1306, до транспортних засобів категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. До транспортних засобів категорії В належать состави транспортних засобів з тягачем категорії В, Cl, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів.

Судом встановлено, що маса автомобіля DAEWOO NEXIA номерний знак НОМЕР_1 без навантаження складає 1058 кг., дозволена максимальна маса складає 1530 кг., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Маса причепа ADRIA OPTIMA 410 номерний знак НОМЕР_2 без навантаження складає 800 кг, дозволена максимальна маса причепа складає 1000 кг., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Таким чином, судом встановлено, що дозволена максимальна маса причепа перевищує 750 кг, але не перевищує маси автомобіля без навантаження (1000 кг < 1058 кг) і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів (1530 кг + 1000 кг. = 2530 кг < 3500 кг.)

Згідно з п.5 Постанови Кабінета Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами»: Водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

З наведеного слідує, що зміни в нормативно-правовому акті, які дають право водіям категорії В керувати транспортними засобами з причепом, маса якого перевищує 750 кг мали місце після останнього внесення змін до п. 2.13. ПДР і на даний час можна допустити, що існує прогалина щодо неузгодження ПДР з Положенням про порядок видачі посвідчень водіям. Однак, така прогалина жодним чином не може звужувати права водія і бути підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, крім іншого: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 126, 222, 247, 252, 258, 268, 276, 278, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 9, 72-73, 77, 79, 205, 269, 272, 286 КАС України, суд

Вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5824968 від 30.08.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.2 ст.126 КУпАП закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строк визначений ст. 295 КАС України.

Суддя: О.Михайлюк

24.10.22