Справа № 132/2690/22
Суддя: Ставнійчук С. В.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/2690/22
Провадження № 2-а/132/26/22
Рішення

Іменем України

07 листопада 2022 року м. Калинівка

Калинівский районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.

за участю секретаря судового засідання Кулик Т.С.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та обґрунтовує його тим, що 24.10.2022 року старший сержант поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Погонець В.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6071103 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 гривень. За змістом постанови 24.10.2022 о 15 год 27 хв в м. Калинівка по вул. Вишневій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON н.з. НОМЕР_1 року здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 «и» ПДР України. Позивач посилається на те, що ці обставини не відповідають дійсності, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. В порушення вимог ст. 283 КУпАП у постанові не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування здійснювалося, не надано будь-яких інших доказів правопорушення та відповідно правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Тому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого сержанта поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Погонця В.О. від 24.10.2022 серії ЕАР №6071103 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.

04.11.2022 представником відповідача Дмитрук Ю.Д. на адресу суду засобами електронного зв`язку було направлено відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог представник відповідача заперечила, просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова складена уповноваженою особою відповідно до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України. Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коло воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце, час та суть адміністративного правопорушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А тому обставини вчинення правопорушення підтверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

2. Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

2.1. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 31.10.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

2.2. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 07.11.2022 року через канцелярію суду подав заяву згідно з якою просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

2.3. Представник ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа «Судова повістка про виклик до суду», надіслана на офіційну електронну адресу , причин неявки не повідомив, заяв та клопотань щодо розгляду справи від представника відповідача не надходило.

2.4Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

2.5Відповідно до положень ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні без участі сторін.

3.Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 24.10.2022 року старший сержант поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Погонець В.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6071103 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

3.2. За змістом постанови 24.10.2022 о 15 год 27 хв в м. Калинівка по вул. Вишневій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON н.з. НОМЕР_1 року здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 «и» ПДР України (а.с.4).

3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Зупинка і стоянка» ПДР України, а також главою 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору

4.1. Відповідно до пп.«и» п.15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

4.2 Згідно з п. 1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них;

4.3 За змістом ч.3 ст.122 КУпАП порушення правил зупинки чи стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.4 Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

4.5 Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

4.6 У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

4.7. Частиною 3 та 4 статті 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

4.8. Також, згідно з ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

4.9. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

4.10. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

4.11 Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

4.12 Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

4.13 Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

4.14 Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.15 За змістом ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

4.16 Згідно з ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

4.17 Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

5.1. Всупереч ч.2 ст.77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що 24.10.2022 року о 15 год 27 хв в м. Калинівка по вул. Вишневій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI TUCSON н.з. НОМЕР_1 року здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 «и» ПДР України

5.2. Як вбачається з оскаржуваної постанови у ній відсутні посилання на будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

5.3. Також такі докази не додано до постанови, зокрема, пояснення свідків, фото, відео з місця події.

5.4. Враховуючи суть вказаного правопорушення, належним доказом на підтвердження його вчинення, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля HYUNDAI TUCSON н.з. НОМЕР_1 року ближче 10 м від виїзду з прилеглої території.

5.5. Також судом не встановлено, яким чином надавав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

5.6. Сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а тому констатація факту вчинення адміністративного правопорушення в постанові є припущеннями, які на доказах не ґрунтуються.

5.7. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії.

5.8. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог та доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП України, суд вважає, що при винесенні зазначеної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

5.9. Ця обставина свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

5.10. Отже, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

5.11. Відповідно до п.3ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

5.12. Щодо позовної вимоги про закриття провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

5.13. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

5.14. До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

5.15. Згідно з статтею 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

5.16. Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

5.17. Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

5.18. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2021 р. по справі №490/843/15-а.

5.19. З огляду на це, позовна вимога про закриття провадження по справі, задоволенню не підлягає.

6. Щодо розподілу судових витрат у справі.

6.1 При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 496,20 грн, що підтверджується документально.

6.2. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.3. На підставі викладеного з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 496,20 грн, які понесені ним під час розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 70, 73, 74, 77, 241-246,250,255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову старшого сержанта поліції ВП №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Погонця В.О. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 серії ЕАР №6071103 від 24.10.2022 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч.3 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 гривень скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 496,20 гривень (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40108672.

Суддя С.В. Ставнійчук