Справа № 826/9512/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Київ № 826/9512/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

2. Київської міської ради

про визнання протиправною дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач 1, Департамент), Київської міської ради (далі по тексту - відповідач 2, КМР), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єктів владних повноважень;

- зобов`язати Департамент протягом місяця після винесення рішення суду розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року та прийняти рішення про переведення садового будинку АДРЕСА_1 у житловий будинок або про відмову в такому переведенні;

- зобов`язати КМР протягом 3 днів з дня прийняття рішення про переведення садового будинку АДРЕСА_1 , що відповідає державним будівельним нормам, у жилий будинок видати або надіслати позивачу рекомендованим листом з описом вкладення рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок із зазначенням його адреси (рішення про відмову в переведенні разом з поданими документами).

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що не погоджується з листом Департаменту за наслідками розгляду заяви про переведення дачного будинку у житловий.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. Визначений у зазначеній ухвалі строк продовжений ухвалою суду від 29 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 30 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9512/18 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Відповідачі, належним чином повідомлені про розгляд адміністративної справи, своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористались, доказів на спростування заявлених позивачем вимог не надали, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Заявою від 22 травня 2018 року позивач звернувся до Департаменту з проханням перевести садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право власності від 09 лютого 2012 року, видане на підстав наказу Головного управління житлового забезпечення від 06 лютого 2012 року №182-С/СТ у жилий будинок; надано згоду на оброблення персональних даних. Додатками зазначено: копія документу про право власності на будинок, копія довіреності, звіт про проведення технічного огляду будинку, кваліфікаційний сертифікат. Заява зареєстрована у Департаменту 22 травня 2018 року за №055/Р-2383.

Листом Департаменту від 01 червня 2018 оку №055-7039 на заяву щодо переведення дачного (садового) будинку АДРЕСА_1 повідомлено, що постановою КМУ від 29 квітня 2015 року №321 затверджено Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у житлові будинки. На виконання зазначено постанови КМР розробила та 14 березня 2016 року оприлюднила проект рішення КМР «Про затвердження Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки» для одержання зауважень і пропозицій від фізичних і юридичних осіб, їх об`єднань. На сьогодні Департаментом у встановленому порядку опрацьовано отримані зауваження і пропозиції. Зазначений проект рішення буде розглянуто згідно з Регламентом КМР, затвердженим рішенням КМР від 12 листопада 2014 року №351/351. Таким чином, після проходження усіх погоджувальних процедур по затвердженню Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки Департамент повернеться до розгляду звернень щодо переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки. Даним Порядком буде встановлено, який саме орган має попередньо розглядати звернення власників дачних і садових будинків щодо переведення цих будинків у жилі будинки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною другою статті 4 Житлового кодексу УРСР встановлено, що житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

Згідно зі статтею 6 Житлового кодексу УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до статті 81 Житлового кодексу УРСР громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.

Таким чином, положеннями статті 81 Житлового кодексу УРСР передбачено порядок переведення дачних і садових будинків у жилі, водночас як і положеннями статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не визначено, що для реєстрації місця проживання в садовому будинку особа має подати рішення про переведення садового будинку в житловий.

На виконання вимог частини статті 81 Житлового кодексу УРСР Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 квітня 2015 року №321, якою затверджено Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.

За правилами пункту 3 Порядку для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: - копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; - письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; - звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2.

Відповідно до пункту 4 Порядку за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; виявлення в поданих документах недостовірних відомостей; встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі I (обов`язковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку (додаток 2).

У разі відмови в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок власник має право повторно подати документи, зазначені у пункті 3 цього Порядку, після усунення причин, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Таким чином, переведення дачних і садових будинків, які відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється, зокрема, виконавчим органом міської ради за заявою власника, за наслідками розгляду якої приймається одне з рішень - про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Частиною першою статті 101 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено, що виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Таким чином, Київська міська державна адміністрація, як виконавчий орган Київської міської ради, зобов`язана була розглянути заяву позивача про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок від 22 травня 2018 року, зареєстровану за №055/Р-2383 та прийняти одне із рішень - про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що відповідач 1, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що заяву позивача розглянуто у визначеному законодавством порядку та прийнято відповідне рішення за результатами її розгляду.

Як встановлено вище, на заяву позивача надано відповідь Департаментом містобудування листом від 01 червня 2018 року №055-7039, однак, суд звертає увагу, що вказаний лист не є рішенням у розумінні пункту 4 Порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі №363/541/16-а.

Враховуючи викладене, бездіяльність відповідача 1 щодо не здійснення розгляду заяви позивача, згідно вимог Порядку та неприйняття рішення за результатами такого розгляду є протиправною.

Однак, позовні вимоги у цій частині належить задовольнити частково, оскільки дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають різне значення та не можуть вчинятись одночасно.

Так, дії - це активна поведінка контролюючого органу, яка має вплив на права, свободи та інтереси платників податків. У свою чергу, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна форма поведінки цього органу.

Тому враховуючи, що відповідач 1 не розглянув заяву позивача у встановленому порядку, суд вважає, що у цьому випадку має місце протиправна бездіяльність Департаменту.

Доведена протиправна бездіяльність відповідача є підставою для зобов`язання розглянути заяву позивача про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Департаменту щодо не розгляду згідно вимог Порядку проведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №321, заяви позивача та зобов`язання Департаменту розглянути вказану заяву про переведення дачного (садового) будинку у житловий будинок та прийняти рішення з дотриманням вимог, передбачених Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №321.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині встановлення зазначених у прохальній частині позовних вимог часових рамок, оскільки відповідно до положень законодавства обов`язковими до виконання є судові рішення, які набрали законної сили, а отже суд не може завчасно зобов`язувати відповідачів щодо вчинення ними певних дій у строки, зазначені у прохальній частині позовних вимог

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають частковому відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не розгляду згідно вимог Порядку проведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №321, заяви ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року, зареєстрованої за №055/Р-2383 про переведення дачного (садового) будинку у житловий будинок.

3. Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (; адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36) розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року, зареєстрованої за №055/Р-2383 про переведення дачного (садового) будинку у житловий будинок та прийняти рішення з дотриманням вимог, передбачених Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №321.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору розмірі 353,90 грн (триста п`ятдесят три гривні 90 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (; адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська