Справа № 484/2470/22
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2470/22
Провадження №2-а/484/57/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання Шаповалова В.О..

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

09.08.2022 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови серії ГАБІ № 171407 від 31.07.2022 року, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач вказує, що постановою інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП України Миколаївської області Тараненко Н.В. серії ГАБІ № 171407 від 31.07.2022 року, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП відповідно до якої вона, начебто, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , була у п`яному вигляді. Вважає, що постанова винесена не правомірно, оскільки правопорушення вона не вчиняла. Крім того, позивач зазначає, що нею особисто було викликано працівників поліції у зв`язку з тим, що відносно неї було скоєно кримінальне правопорушення.

Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначаючи, що в той день вона перебувала в центрі села, де зробила зауваження хлопцям, які світили фарами їй в очі, за що її було побито. Прийшовши додому вона викликала працівників поліції, тому що у неї зник мобільний телефон. В той день спиртних напоїв не вживала, була тверезою, однак погано себе почувала через побиття.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив відмовити в позові та вказав, що відповідно до рапорту інспектора поліції під час добового чергування 31.07.2022 року у вечірній час доби на логістичний пристрій надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 щодо грабежу останньої, яке відбулося в с. Петрівка, Первомайського району, Миколаївської області. По прибутті працівниками поліції було відпрацьовано виклик, щодо зникнення мобільного телефону позивачки, як потім виявилося остання забула його в автомобілі родичів. Крім того, за час перебування працівників поліції на виклику позивачка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, при цьому зухвало себе поводила відносно громадян та працівників поліції, на зауваження не реагувала, пояснюючи це тим, що її чоловік працівник поліції їй нічого не буде за таку поведінку. Після чого було винесено постанову серії ГАБІ №171407 та накладено стягнення відносно відповідача у вигляді попередження. Потім, інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 178 КУпАП з чим остання не згодна. Після спілкування з рідною сестрою позивачка власноруч поставила підпис у протоколі, а також у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначила, що з протоколом згодна.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

31.07.2022 року інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП України Миколаївської області Тараненко Н.В. винесено постанову серії ГАБІ № 171407 від 31.07.2022 року, згідно якої, 31.07.2022 року о 00:07 год. за адресою: АДРЕСА_1 біля будинку була виявлена гр. ОСОБА_1 у п`яному вигляді про, що свідчила її хитка хода та різкий запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, чим ображала людську гідність та громадську мораль, порушила вимоги ч.1 ст. 178 КУпАП, та її було піддано адміністративному стягненню у вигляді попередження.

Згідно ч. 1 ст. 178 КУпАП розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП полягає у розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях і появі в громадських місцях у п`яному вигляді.

Згідно статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується позивачу полягає у поведінці особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, яка явно порушує загально визнанні норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.06.2018 року у справі № 536/2056/16-а, роз`яснив, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

При цьому, згідно діючого законодавства, під появою в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, розуміється наступне: поведінка особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв. При цьому не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист суспільної моралі», суспільна мораль - система етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії вчиняла позивач, що свідчили б про непристойність її поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці, що складають обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не посилається на будь-які докази, при цьому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові від 31.07.2022 року серії ГАБІ №171407 та не підтверджується жодними іншими доказами (пояснення свідків, відеозапис).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуванній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.

В судовому засіданні було допитано свідка, ОСОБА_3 , яка пояснила, що в літку 2022 року позивачка пішла в гості до знайомої та повернулася побита. Після чого вони викликали працівників поліції. По прибуттю на місце працівники поліції встановлювали обставини виклику та почали вказувати на те, що позивачка знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, хоча вона була твереза. Через деякий час на останню було складено постанову, а потім адміністративний протокол, який вона спочатку не хотіла підписувати, але згодом підписала, тому що на цьому наполягали працівники поліції.

В матеріалах справи знаходиться копія вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.09.2022 року відносно подій 30 липня 2022 року про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, де потерпілою являється позивачка, ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що чинне законодавство встановлює порядок проведення огляду на стан сп`яніння лише водіїв транспортних засобів, що регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

При цьому нормативних актів щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння щодо осіб, які не є водіями транспортних засобів, чинне законодавство про адміністративні правопорушення не містить.

Разом з цим, аналіз статті 251 КУпАП та вищезазначеної Інструкції надає підстави для висновку про те, що стан сп`яніння особи, яка не є водієм транспортного засобу, може бути встановлений на підставі даних, отриманих внаслідок застосування алкотесту, огляду лікаря, показів свідків, фото- і відео- доказів.

Проте, жодного з зазначених доказів перебування позивача в стані сп`яніння в громадському місці, що принижує людську гідність та громадську мораль, відповідачем суду не надано.

Суд ставиться критично до посилань відповідача на рапорт інспектора ВРПП Первомайського РВП ГУНП України Миколаївської області Тараненко Н.В., оскільки такий доказ, як свідчення/покази особи, якою прийняте рішення, що є предметом спору у даній справі, не може вважатися належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем з огляду на те, що спостереження, переконання, судження та висновки, навіть суб`єкта владних повноважень, мають суб`єктивний характер і у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 77 КАС України не є доказами.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП не підтверджується належними та допустимими доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП є недоведеним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, а тому позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244 - 246, 250, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Постанову серії ГАБІ № 171407 по справі про адміністративне правопорушення від 31.07.2022 року, винесену інспектором ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Тараненко Надією Володимирівною, про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Повне судове рішення буде складено 30.11.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до п`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, місцезнаходження за адресою: вул. Декабристів, 5 м. Миколаїв, .

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко