Справа № 640/16039/21
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Київ № 640/16039/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

до Державного підприємства "Національний цирк України"

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з адміністративним позовом до Державного підприємства "Національний цирк України", в якому просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 68160,00 гривень на користь Державного бюджету України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не було добровільно сплачено штрафні санкції, що були накладені рішенням про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 23.10.2020 № 0018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 11.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, який ґрунтується на тому, що рішення позивача, на підставі якого він звернувся до суду з цієї позовною заявою, є протиправним та прийняті з порушенням процедури накладення штрафу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві проведено контрольні заходи щодо дотримання суб`єктами господарювання законодавства про рекламу та встановлено порушення Державним підприємством "Національний цирк України" положень пункту 10 частини першої статті 8 Закону України "Про рекламу", у зв`язку з чим Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів прийнято рішення від 23.10.2020 № 0018, яким накладено на Державне підприємство "Національний цирк України" штрафні санкції у розмірі 68160,00 гривень.

Відповідачем не було сплачено штраф у добровільному порядку, у зв`язку з чим Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів звернулось до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулює Закон України "Про рекламу".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону рекламою є інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; а зовнішньою рекламою - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Положеннями абзацу другого частини першої статті 26 Закону України "Про рекламу" передбачено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів щодо захисту прав споживачів реклами.

У свою чергу, відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 № 667, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини другої статті 27 Закону відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами.

Так, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693), зокрема, на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами (частина четверта статті 27 Закону України "Про рекламу").

При цьому, згідно із частиною п`ятою цієї ж норми вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до частини шостої ст. 27 Закону України "Про рекламу" за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина сьома вищевказаної статті передбачає, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, який регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 693 штрафи відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу" (далі - Закон) накладаються у таких розмірах: п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на рекламодавців, винних у: замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; наданні виробнику реклами недостовірної інформації, необхідної для її виготовлення; замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо вона розповсюджується ними самостійно; п`ятикратної вартості виготовлення реклами - на виробників реклами, винних у порушенні прав третіх осіб під час її виготовлення; п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами - на розповсюджувачів реклами, винних у порушенні порядку її розповсюдження та розміщення; сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Відтак, вимоги, які заявляються позивачем, випливають з реалізації ним своїх владних повноважень та пов`язані зі здійсненням ним організаційно-розпорядчих функцій, передбачених законом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо протиправності рішення, на підставі якого позивач звертається до суду з даним позовом, оскільки в межах цієї адміністративної справи у суду відсутні правові підстави для надання оцінки правомірності прийнятих рішень.

У справах про стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, суд перевіряє виключно наявність у відповідача заборгованості та встановлює, чи є така заборгованість узгодженою.

Судом встановлено, що рішенням Держпродспоживслужби від 23.10.2020 № 0018 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу накладено на відповідача штраф у розмірі 68160,00 гривень, яке отримане відповідачем 05.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у матеріалах справи. Зазначене рішення не було оскаржене або скасоване у порядку, встановленому законом.

Відтак, таке рішення є узгодженими. Докази, які свідчать про погашення суми заборгованості, на день розгляду справи відсутні.

Враховуючи те, що перевірка підстав та дотримання процедури прийняття рішення Держпродспоживслужби від 23.10.2020 № 0018 не є предметом розгляду цієї справи, а відповідачем не було подано зустрічний позов у встановленому порядку, який міг би розглядатись одночасно з первинним, суд не зобов`язаний давати оцінку кожному аргументу відповідача, на які він посилається, обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог. Суд роз`яснює, що зазначені доводи щодо протиправності рішення від 23.10.2020 № 0018 відповідач може викласти у окремому позові стосовно неправомірності рішення, поданому відповідно до вимог процесуального закону.

Водночас, суд вважає недоцільним зазначення у резолютивній частині рішення суду банківських реквізитів, оскільки за час розгляду справи розрахункові рахунку могли змінитись, що призведе до ускладнення виконання рішення суду та звернення сторін до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду. При цьому, актуальні реквізити для сплати заборгованості позивач може повідомити виконавцю під час процедури примусового виконання або безпосередньо відповідачу у разі добровільного виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ) до Державного підприємства "Національний цирк України" (01135, м. Київ, пл. Перемоги, 2, ) задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національний цирк України" на користь Державного бюджету України штраф у розмірі 68160 (шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур