Справа № 825/1746/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2022 року Чернігів Справа № 825/1746/18
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Заяць О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кошка І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ст. 229 КАС України, за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції бізнес менеджмент за охорону довкілля" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
Позивач зауважує, що в порушення статті 85 Податкового кодексу України (далі ПК України), ГУ ДФС у Чернігівській області не вчинено відповідних процесуальних заходів щодо витребування документів первинного бухгалтерського обліку в органах досудового слідства та не продовжено термін проведення перевірки, що свідчить про порушення процедури її проведення. Крім того, позивач наголошує, що вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 травня 2016 року не повинен був покладений в основу оскаржуваного рішення, оскільки останнім не встановлено обставин по господарським операціям з ТОВ «Інвестиційний бізнес менеджмент за охорону довкілля».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 20 грудня 2017 року № 0.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Чернігівській області на користь ТОВ «Інвестиційний бізнес менеджмент за охорону довкілля» судовий збір в розмірі 12514,50 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року змінено рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, виклавши третій абзац його резолютивної частині в такій редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції бізнес менеджмент за охорону довкілля» судовий збір в розмірі 12 514,50 грн (дванадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 50 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок)».

В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 03 березня 2020 року ГУ ДПС у Чернігівській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Інвестиційний бізнес менеджмент за охорону довкілля» в задоволенні позовних вимог.

03 березня 2020 року касаційну скаргу ГУ ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2018 року, після усунення недоліків, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи. Цією ж ухвалою допущено заміну відповідача у справі №825/1746/18 ГУ ДФС у Чернігівській області на його правонаступника ГУ у ДПС у Чернігівській області.

Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області задоволено частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №825/1746/18 скасовано, а справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 прийнято справу до провадження судді Заяць О.В. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 04 листопада 2022 року о 11:00 год.

Повістка про виклик та ухвала суду від 12.09.2022 надсилалася позивачу на вказану у позові адресу, але конверт повернувся до суду з довідкою Укрпошти про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У підготовче судове засідання, призначене на 15.11.2022 о 11:00 год. позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду повернувся конверт від позивача та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом адвоката позивача Кіча В.В. про його отримання.

У підготовче засідання, призначене на 24.11.2022 о 10:00 год. позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі не подавав.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України

У розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини 5 статті 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

З огляду на приписи наведеної статті процесуальним законодавством передбачено випадки, коли адміністративний суд має право розглянути справу за відсутності позивача - у разі надходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності або коли неявка позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Проте суд вказує, що судовий розгляд у цій справі призначено у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні та суд вважає, що неявка позивача у судові засідання перешкоджає розгляду справи, оскільки характер спірних правовідносин передбачає участь позивача або його представника у судовому засіданні.

Загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Отже, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Аналогічна правова позиція висловлена і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 800/482/17 (провадження №11-267заі18), висновки якої, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд встановив, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів поважності причин неявки позивача у судові засідання.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності адміністративного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні особисто, він може брати участь у судовому процесі через представника (скористатися правовою допомогою адвоката).

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18).

Суд вказує, що повторна неявка позивача в судове засідання без подання пояснень щодо поважності причин такого неприбуття та неподання заяви про проведення судового засідання за відсутності позивача, вважається судом, як відсутність зацікавленості заявника в подальшому розгляді справи, що, в свою чергу, свідчить про необхідність залишення позову без розгляду з метою дотримання прав інших учасників спору на розгляд справи протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Аналогічний висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 07 вересня 2022 року в справі № 9901/462/21.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 по справі № 9901/949/18 зазначив, що законодавче формулювання ч. 5 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, «якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання розумних строків розгляду адміністративної справи та уникнення затягування судового розгляду, а також з метою дотримання прав всіх учасників судового процесу, суд вважає за необхідне застосувати правові наслідки, передбачені п. 4 ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України та залишити позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу позивача на положення частини 4 статті 240 КАС України, за змістом якої особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 9, 240, 241, 242, 243, 248, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції бізнес менеджмент за охорону довкілля" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 24.11.2022.

Суддя О.В. Заяць