Справа № 260/1003/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/1003/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не з`явився;

відповідач: Управління Держпраці у Закарпатській області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування попередження та припису, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Закарпатської області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська,16, ), яким просить суд: "1. Відкрити провадження у адміністративній справі; 2. Ухвалити рішення суду, яким визнати протиправними та скасувати: попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО від 19.08.2021р., винесене інспектором праці відділу Управління Держпраці у Закарпатській області Джумелею Михайлом Івановичем; припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЗК 324/286/ПД/АВ/П від 19.08.2021р., виданий інспектором праці відділу Управління Держпраці у Закарпатській області Джумелею Михайлом Івановичем; 3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (88018, м. Ужгород, вул. Минайська,16, Закарпатської області, ) на користь фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 березня 2022 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Розгляд даної адміністративної справи відкладався з існуванням на те об`єктивних причин.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Зокрема, позивач вказує, що 27 липня 2021 року посадовими особами Головного управління Держпраці у Закарпатській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . За результатами вказаної перевірки Товариства відповідачем складено Акт № ЗК 324/286/ПД/АВ від 19 серпня 2021 року, яким встановлено, що що в ході інспекційного відвідування 27 липня 2021 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності " ОСОБА_2 " та їдальня " ОСОБА_3 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , виявлено вісімнадцять найманих працівників, з якими не укладено трудові договори, встановленого взірця, а саме: з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та 12-ма працівниками, які відмовилися назвати себе: сім працівників кухні, чотири офіціанти та бармен, чим порушив вимоги статті 24 частин 1 та 3 КЗпП України. На підставі вказаного акту відповідачем було складено припис про усунення виявлених порушень № ЗК 324/286/ПД/АВ/П від 19 серпня 2021 року, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути до 31 серпня 2021 року виявлені порушення законодавства про працю: укласти договори з працівниками. Разом з тим, державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області. винесено Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № 324/286/ПД/АВ/ПО від 19 серпня 2021 року, яким попереджено позивача про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в ході інспекційного відвідування. Позивач вважає, що вказані припис та попередження є протиправними, безпідставними та винесеними передчасно, а отже таким, то підлягають скасуванню.

У відзиві на позов представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що у зв`язку із встановленими позивачем в Акті № ЗК 324/286/ПД/АВ від 19 серпня 2021 року порушеннями вимог законодавства про працю, а саме фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності "Прімопіца" та їдальня "Гурман", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , залучались в якості робітників працівники без укладення трудових договорів або договорів цивільно-правового характеру, чим порушено положення статті 24 частин 1 та 3 КЗпПУ, посадовими особами Держпраці складено припис про усунення виявлених порушень законодавства № ЗК 324/286/ПД/АВ/П від 19 серпня 2021 року та надано позивачу строк на усунення порушень вказаних у оскаржуваному приписі та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № 324/286/ПД/АВ/ПО. Відповідач вказує, що підстави для скасування попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № 324/286/ПД/АВ/ПО відсутні, оскільки таке не породжує будь яких правових наслідків для позивача та не є індивідуальним актом в розумінні КАС України. Відповідач вказує, що оскаржуваний припис було прийнято з урахуванням вимог законодавства про працю, а отже є законним і скасуванню не підлягає.

У відповідності поданого представником відповідача 11 листопада 2022 року клопотання про відкладення розгляду справи, просив а відкласти розгляд даної справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням представника управління у відпустці (а.с.а.с. 162, 163).

З огляду на те, що відповідач - Управління Держпраці у Закарпатській області являється суб`єктом владних повноважень та наділений певним штатом, у тому числі й спеціалістами з правознавства, відповідач не позбавлений можливості скористатися інститутом представництва, а відтак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду даної справи.

Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, у даному випадку, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для відкладення розгляду справи.

А відтак, клопотання представника відповідача про відкладення судового засіданні є необґрунтованим.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі по тексту - Закон України № 877-V).

Так, за приписами статті 1 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі по тексту - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

В силу положень пункту 4 його підпункту 6 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до пункту 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У свою чергу Управління Держпраці у Закарпатській області є таким територіальним управлінням.

Згідно зі статтею 4 частиною 4 Закону України № 877-V, виключно законами встановлюються, зокрема, спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 6 частини 1 абзацу 5 Закону України № 877-V, підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Відповідно до статті 6 частини 1 абзацу 10 Закону України № 877-V, під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 20 липня 2021 року № 169 про проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності " ОСОБА_2 " та їдальня " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , щодо дотримання трудового законодавства при оформленні трудових відносин. Підставою видання наказу слугувало окремі доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці від 25 серпня 2020 року № Д-330/1/3.1020 та від 24 червня 2021 року № Д-223/1/4.1-21; аналіз інформації, що відображена у службовій записці посадових осіб ОСОБА_10 від 16 липня 2021 року (а.с.а.с. 57-62).

На підставі вказаного наказу 20 липня 2021 року видано направлення № 654 на проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності " ОСОБА_2 " та їдальня " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , строком дії з 27 липня 2021 року по 28 липня 2021 року (а.с. 63).

27 липня 2021 року головним державним інспектором Управління здійснена спроба провести інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійсненням ним господарської діяльності в піцерії " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та їдальня " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 .

У зв`язку з відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням, головним державним інспектором складено Акт про неможливість проведення заходу державного нагляду за № ЗК 324/286/ПД від 27 липня 2021 року (а.с.а.с. 65-68).

Одночасно, головним державним інспектором надано ФОП ОСОБА_1 письмову вимогу про надання документів за № ЗК 324/256/ПД/В від 27 липня 2021 року, якою зобов`язано відповідача надати до 18 серпня 2021 року необхідні для проведення інспекційного відвідування документи (а.с.а.с. 69, 70).

Після отримання від ФОП ОСОБА_1 відповідних документів та закінчення строку дії Вимоги про надання документів термін інспекційного відвідування було відновлено і 19 серпня 2021 року головним державним інспектором Управління було складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці № ЗК 324/286/ПД/АВ від 19 серпня 2021 року (далі по тексту акт перевірки) (а.с.а.с. 99-109).

Так, вказаним актом перевірки, зафіксовано, що в ході інспекційного відвідування 27 липня 2021 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності " ОСОБА_2 " та їдальня " ОСОБА_3 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , виявлено вісімнадцять найманих працівників, з якими не укладено трудові договори, встановленого взірця, а саме: з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та 12-ма працівниками, які відмовилися назвати себе: сім працівників кухні, чотири офіціанти та бармен, чим порушив вимоги статті 24 частин 1 та 3 КЗпП України.

На підставі вказаного акту у той же день (19 серпня 2021 року) відповідачем інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області оформлено припис про усунення виявлених порушень № ЗК 324/286/ПД/АВ/П від 19 серпня 2021 року, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути до 31 серпня 2021 року виявлені порушення законодавства про працю: укласти договори з працівниками (а.с.а.с. 110, 111).

Разом з тим, інспектором відділу праці Управління Держпраці у Закарпатській області Джумелею М.І. винесено Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО від 19 серпня 2021 року, яким попереджено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявлені в ході інспекційного відвідування (а.с.а.с. 112, 113).

Не погоджуючись із вказаними приписом та попередженням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Судом встановлено, що головним державним інспектором управління Держпраці у Закарпатській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК 324/286/ПД/АВ/П/ПТ від 19 серпня 2021 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 41 частиною 3 КУпАП (а.с.а.с. 114-116).

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року, що ухвалена у справі № 307/3244/21, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 41 частиною 3 КУпАП закрито на підставі статті 247 частини 1 пункту 1 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.а.с. 24-26).

Статтею 6 Закону України № 877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Відповідно до статті 7 частини 1 Закону України № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Відповідно до статті 7 частини 3 Закону України № 877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі по тексту - Порядок № 823).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до пунктів 16-18 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до статті 7 частини 7 Закону України № 877-V у разі необхідності вжиття заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю), зокрема, складає припис щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У відповідності до статті 7 частини 8 Закону України № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Припис органу державного нагляду (контролю), виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.

Припис не може замінювати таку форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці.

Необхідність надання документів, що зафіксована безпосередньо в самому приписі не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та меті припису, як обов`язкового до виконання документа, направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства у певній сфері.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09.06.2021 у справі № 160/1351/19 та від 27.10.2021 у справі № 826/8130/16.

Як судом було встановлено, що за результатом перевірки складено Акт перевірки № ЗК 324/286/ПД/АВ від 19 серпня 2021 року, яким встановлено, що в ході інспекційного відвідування 27 липня 2021 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності " ОСОБА_2 " та їдальня " ОСОБА_3 ", що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , виявлено вісімнадцять найманих працівників, з якими не укладено трудові договори, встановленого взірця, а саме: з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та 12-ма працівниками, які відмовилися назвати себе: сім працівників кухні, чотири офіціанти та бармен, чим порушив вимоги статті 24 частин 1 та 3 КЗпП України (а.с.а.с. 99-109).

В цей же день 19 серпня 2021 року інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області оформлено припис про усунення виявлених порушень № ЗК 324/286/ПД/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО (а.с.а.с. 110-113).

Європейська конвенція про обчислення строків (ETS № 76) від 16 травня 1972 року, (далі по тексту Конвенція), (стороною якої є Україна) передбачає, що: "Ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені: a) законом або судовим чи адміністративним органом; b) органом арбітражу, якщо такий орган не встановив порядку обчислення строків: або c) сторонами, якщо порядок обчислення строків не був безпосередньо чи опосередковано узгоджений між сторонами і не визначається існуючою практикою відносин між сторонами. Проте Конвенція не застосовується до строків, які обчислюються ретроактивно". (стаття 1 Конвенції).

Згідно зі статтею 2 Конвенції, для цілей цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік с трок). а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Згідно зі статтею 3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках. починаються опівночі "dies a quo" (тобто, дня коли починається перебіг строку) і спливають опівночі "dies ad quem".

Можливість застосування Конвенції як міжнародного акту законодавства, стороною якого є Україна, підтверджується постановою Верховного Суду у справі № 812/1312/17, у якій Верховний Суд погодився з можливістю застосування судами попередніх інстанцій Конвенції.

Виходячи із наведеного, встановлений Законом України № 877-V строк тривалістю 5 робочих днів і дня завершення здійснення заходу державного нагляду починає перебіг з опівночі 19 серпня 2021 року.

Таким чином, судом резюмується, що, оскаржувані припис та попередження складені у строки, що суперечать Закону України № 877-V, тобто у строки, коли відповідач законодавчо таких повноважень не мав. А відтак така діяльність відповідача є протиправною, тобто такою, що не відповідає закону.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 07 липня 1998 року № 11-рп/98 "Справа за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України" зазначив, що приймає до уваги загальноприйнятий у законодавстві України порядок обчислення строків на вчинення відповідних процесуальних дій органами влади. Так, у Цивільному процесуальному кодексі України передбачено, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо закінчення строку припадає на неробочий день, то за останній день строку вважається перший після нього робочий день. Аналогічні норми містяться і в КАС України та ГПК України. Конституційний Суд України дійшов висновку, що перебіг строків починаються з наступного дня після того дня, з якого починається строк.

У відповідності до статті 41 частини 3 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року, що ухвалена у справі № 307/3244/21, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 41 частиною 3 КУпАП закрито на підставі статті 247 частини 1 пункту 1 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.а.с. 24-26).

Вказаною постановою було встановлено, зокрема, ".... як вбачається з направлення на проведення інпекційного відвідування від 20 липня 2021 року, дата початку заходу визначена 27 липня 2021 року, а дата закінчення заходу вказана 28 липня 2021 року. В той же час, акт інспекційного відвідування складено 19 серпня 2021 року, протокол про адміністративне правопорушення в даній справі складено 19 серпня 2021 року, тобто поза межами заходу проведення інспекційного відвідування, а тому не може братися судом до уваги в якості доказу. ….. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що інспектори праці при складанні акту інспекційного відвідування діяли поза межами наданих повноважень та у порушення вимог діючого законодавства. У зв`язку з цим, суд вважає, що рішення прийняте інспекторами Держпраці, викладене в акті інспекційного відвідування та в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 серпня 2021 року за результатами такого інспекційного відвідування не можуть породжувати для ФОП ОСОБА_1 правових наслідків…".

Відповідно до статті 78 частини 4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 78 частини 6 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Це рішення набрало законної сили та має преюдиційне значення для цієї справи. Преюдиція - це обов`язковість фактів, встановлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Разом з тим, якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Суд вважає, що встановлені постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року, що ухвалена у справі № 307/3244/21 обставини є тотожними щодо обставин, які досліджені в даній справі, а відтак обставини, що встановлені вказаною постановою мають преюдиційне значення для вирішення даної справи.

Згідно із пунктом 16 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Управлінням Держпраці у Закарпатській області встановивши під час перевірки порушення позивачем вимог чинного законодавства винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО від 19 серпня 2021 року (а.с.а.с. 112, 113).

Відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовано положеннями статтею 265 КЗпП України.

Відповідно до статті 265 частини 2 пункту 1 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час або за трудовим договором з нефіксованим робочим часом у разі фактичного виконання роботи протягом усього робочого часу, установленого на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до статті 265 частини 1 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Статтею 265 частиною 3 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 ГК України.

Системно аналізуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що попередження є видом відповідальності, який застосовується посадовою особою Держпраці та створює для позивача певні правила поведінки у дотриманні вимог законодавства про працю і цей вид відповідальності прямо зазначений, зокрема. У статті 265 КЗпПУкраїни.

Таким чином, спірне попередження Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО від 19 серпня 2021 року є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 частини 1 пункту 1 КАС України.

У ході судового розгляду справи суд встановлено, відсутність порушень трудового законодавства позивача, а тому притягнення його до відповідальності на підставі статті 265 частини 2 пункту 1 КЗпП України за фактичний допуск вказаних осіб як працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) з ними є протиправним.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, перевіряючи оскаржувані позивачем попередження та припису на відповідність їх критеріям, наведеним у статті 2 частині 2 КАС України, суд приходить до висновку, що такі прийнято не на підставі та не у спосіб, встановлений законодавством, що регулює спірні правовідносини; є необґрунтованим, тобто таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття; упередженим; прийнятим без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до статті 72 частини 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 частини 2 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із статтею 76 частинами 1, 2 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що оскаржувані попередження та припис не відповідають критеріям, встановленим статтею 2 частини 2 КАС України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У пункті 29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа "РуїзТоріха проти Іспанії" (серія А, № 303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська 16, ) про визнання протиправними та скасування попередження та припису задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 324/286/ПД/АВ/ПО від 19 серпня 2021 року.

Визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК 324/286/ПД/АВ/П від 19 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 21 листопада 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 25 листопада 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко