Справа № 380/18094/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2022 року

м. Київ

справа №380/18094/21

адміністративне провадження № К/990/31398/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №380/18094/21 за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України

21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Лодинської О.І. (далі - Виконавець) №41201130 від 21 вересня 2021 року про накладення штрафу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 380/18094/21 у задоволені вказаного позову було відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі № 380/18094/21 та позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Предметом спору у цій справі є правомірність винесення постанови про накладення штрафу від 21 вересня 2021 року ВП №41201130.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Заявник касаційної скарги зазначає, що касаційна скарга наділена ознакою фундаментальності значення для правозастосовної практики у аналогічних правовідносинах, оскільки існує надзвичайна велика кількість процедур неправильного застосування положень Закону України «Про виконавче провадження», пов`язаних з необхідністю визначення чи мають нововведені положення Закону зворотну дію у часі, чи ні; Недеталізованість дискреційних повноважень ДВС у частині можливості включення в період для нарахування заборгованості для нарахування штрафу періодів прострочення, які виникли до внесення змін у приписи законодавства; Створення ефекту відтермінування отримання належних платежів одержувачем аліментів, оскільки через незаконне збільшення валового обсягу заборгованості (шляхом штучного твердження про необхідність стягнення з боржника штрафу) боржник змушений застосовувати заходи судового захисту для відновлення порушеного права, а подекуди і звертатись до заходів забезпечення у формі зупинення стягнення коштів в рамках виконавчого провадження.

Насамкінець позивач вказує, що саме Касаційний адміністративний суд, оцінивши спірні правовідносини може остаточно виключити спірність питань щодо меж дискреційних повноважень органів ДВС у процедурі визначення періодів, які дозволяють здійснювати нарахування штрафу по заборгованості зі сплати аліментів, сформувавши єдність підходу до вирішення аналогічних справ у майбутньому та виключивши численні маніпуляції з боку ДВС.

Верховний Суд зазначає, що заявником касаційної скарги не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин. У поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи. Доводи скаржника щодо фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики зводяться виключно до припущень скаржника та не містять належного обґрунтування.

Вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, позивачем не наведено.

Отже, Верховним Судом встановлено, що зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у такій категорії адміністративних справ. Тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 248, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кісіля Романа-Володимира В`ячеславовича на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі №380/18094/21 за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська Н.В. Шевцова