Справа № 600/2927/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Чернівці Справа № 600/2927/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, у якому, згідно заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 21 липня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити з 21 липня 2022 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно із п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 21 липня 2022 року.

Позов обґрунтовано тим, що пенсійним органом протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з відсутністю у позивача 25 років вислуги у календарному обчисленні на день звільнення через відмову у зарахуванні пільгового стажу. Вказані дії відповідача, на думку позивача, порушують її конституційне право на належний соціальний захист та є неправомірними, а рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років незаконним.

Ухвалою суду від 24 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що з 15 лютого 2022 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. «б» статті 12 Закону №2262. 02 серпня 2022 року Головне управління повідомило ОСОБА_1 листом за №2064-2172/Л-17/8-2400/22 про умови та порядок призначення пенсії за вислугу років. Водночас, згідно з витягом до наказу від 14 лютого 2022 року №107-ОС, розрахунком вислуги років та поданням про призначення пенсії Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 березня 2022 №11/ПВ10724 страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії згідно з п. «б» статті 12 Закону станом на 14 лютого 2022 року складає 30 років 08 місяців 11 днів, у тому числі: військова календарна служба 20 років 00 місяців 26 днів, страховий стаж 10 років 07 місяців 15 днів, що дає підстави для призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «б» статті 12 Закону №2262. Натомість, врахуванням пільгової вислуги років обчислюється основний розмір пенсії відповідно до п. «а» статті 13 Закону №2262, за умовами наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Відповідач наполягає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Втім, оскільки вказаний суб`єкт владних повноважень не є відповідачем у цій справі, то суд не бере до уваги поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відзив.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу №107-ОС від 14 лютого 2022 року «Про виключення зі списків особового складу частини» майстера-сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас, з правом носіння військової форми одягу.

30 березня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подання про призначення пенсії за №11/ПВ-10724 та документи для призначення пенсії за вислугу років.

12 квітня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років (20 календарних років) у розмірі 55 % грошового забезпечення.

19 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області з заявою в довільній формі та із заявою встановленого законом зразка про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом №2064-2172/Л-17/8-2400/22 від 02 серпня 2022 року ОСОБА_1 повідомлено про умови призначення їй пенсії за вислугу років та зауважено, що чинним законодавством не передбачено подання заяви про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною умов призначення пенсії. При цьому вказано, що заяву ОСОБА_1 розглянуто відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Також, враховуючи фактичне місце проживання ОСОБА_1 , їй запропоновано звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області за переведенням виплати пенсії за новим місцем проживанням.

За таких обставин позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом обумовлене її незгодою із діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років згідно п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на подану заяву про призначення пенсії.

Таким рішенням про відмову у призначення пенсії є, на думку позивача, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2064-2172/Л-17/8-2400/22 від 02 серпня 2022 року.

Між тим, вказана позиція позивача помилкова, виходячи з наступного.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 (1522-2006-п ) "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402 (далі Порядок № 3-1).

Так, згідно приписів пункту 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років подаються такі документи, зокрема, заява про призначення пенсії (додаток 1).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 19 липня 2022 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області заяву про призначення пенсії за вислугу років саме згідно Додатку 1 до пункту 7 Порядку №3-1.

Відповідно до пункту 14 Порядку №3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12 ) (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Пунктами 17 та 18 Порядку №3-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Отже, наведе свідчить про те, що у разі звернення особи із заявою про призначення пенсії за вислугу років пенсійний орган зобов`язаний діяти згідно вказаного Порядку №3-1, зокрема, розглянути подані документи та прийняти рішення щодо призначення або відмову у призначенні пенсії. При цьому рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням, а не листом органу, що призначає пенсії.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку №3-1 подану позивачем 19 липня 2022 року заяву про призначення пенсії за вислугу років встановленого зразка. Пенсійним органом рішення, оформлене розпорядженням, щодо призначення/переведення з одного виду пенсії на інший/відмову у призначенні пенсії позивачу не приймалося.

Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах діяв не у спосіб, встановлений законодавством.

Водночас лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2064-2172/Л-17/8-2400/22 від 02 серпня 2022 року, після отримання якого позивач і вирішила подати цей позов до суду, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, адже не є актом правозастосування. Названий лист носить лише інформаційний характер, оскільки не породжує виникнення, зміну або припинення прав, обов`язків позивача. Цей лист, як вбачається з його змісту, містить, по суті, інформацію про умови призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту «б» статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із пропозицією заявниці звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області за переведенням виплати пенсії за новим місцем проживанням.

При цьому варто зазначити, що відповідач безпідставно вказав місце проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та запропонував їй звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницький області, адже як вказано у паспорті ОСОБА_1 та, власне, і у заяві від 19 липня 2022 року про призначення пенсії встановленого зразка, місце її проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Указане додатково свідчить про неналежний розгляд заяви позивача про призначення пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає передчасними твердження позивача у позовній заяві про надання їй пенсійним органом саме відмови у призначенні пенсії за вислугу років згідно п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зазначене виключає можливість визнання судом протиправними оскаржуваних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та виплати заборгованості з 21 липня 2022 року.

До цього, суд зауважує, що твердження у позові про звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії саме від 21 липня 2022 року є безпідставними, оскільки наведене не підтверджується наявними у справі матеріалами.

Враховуючи неналежний розгляд відповідачем заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років від 19 липня 2022 року, тобто відповідач діяв не у спосіб, встановлений законодавством, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду указаної заяви із зобов`язанням повторно її розглянути у відповідності до Порядку №3-1.

Відтак, позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області саме призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ наразі є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення заявлених вимог. При цьому доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, викладені у відзиві, є безпідставними та такими, що не свідчать про законність його дій у спірних відносинах.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 19 липня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 19 липня 2022 року та додані до неї документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 23 листопада 2022 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк