Справа № 554/9935/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 р. Справа № 554/9935/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 14.01.22 по справі № 554/9935/21

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції Центрального округу

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Октябрського районного суду м. Полтава з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу, в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову № 93/02.4-24 від 08.10.2021 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.78 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн, провадження в справі закрити.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що на його думку оскаржувана постанова є незаконною, оскільки на об`єкті нафтобази «Полтавська» був наявним дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме дозвіл № -453 від 15.11.2017 року, який є чинним, надавався посадовим особам відповідача для огляду під час проведеної планової перевірки. Вказане підтверджено відомостями, наведеними в акті № 06-28/588 від 13.08.2021 року, складеного за результатами проведеної планової перевірки ТОВ «Татнєфть АЗС Україна» в період з 02.08.2021 року по 13.08.2021 року. При цьому нафтошлам не є летючою речовиною, резервуар для зберігання нафто шламу не може бути джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Нафтошлам є відходом, який ТОВ «Татнєфть АЗС Україна» передає на утилізацію ТОВ НВП «Новітех» відповідно до договору № 0105/03 від 05.01.2021 року. У зазначеному вище дозволі враховано всі стаціонарні джерела утворення викидів в атмосферне повітря. Окрім того, на нього як на працівника ТОВ «Татнєфть АЗС Україна» не покладався обов`язок організації процесу отримання дозвільних документів та здійснення контролю за їх відповідністю чинному законодавству України, а тому він не вважає себе суб`єктом відповідальності за ст.78 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 12.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Центрального округу про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишено без задоволення, а постанова про адміністративне правопорушення серії № 93/02.4-24 від 08.10.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.78 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн - без змін.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, відповідачем протиправно не було направлено позивачу відзив на позовну заяву чим порушено право позивача на ознайомлення з доводами відзиву та позбавлено останнього можливості надати власні заперечення.

Позивач зазначає, що відповідальною особою ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» у сфері охорони навколишнього природного середовища, охорони атмосферного повітря та охорони довкілля на АЗС/АГЗП, нафтобазах Полтавського регіону є головний фахівець з охорони навколишнього природного середовища та охорони праці Чередничок Тетяна Миколаївна, отже позивач вважає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.78 КУпАП.

Позивач зазначає, що наведене підтверджує його непричетність до нібито вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 78 КУпАП, адже позивач, як начальник нафтобази, відповідно до своїх посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією, та внутрішніх розпорядчих документів ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не є відповідальною особою у сфері охорони навколишнього природного природнього середовища та охорони атмосферного повітря зокрема.

Позивач вважає, що доводи ДЕІ Центрального округу про здійснення ТОВ «Татнєфть- АЗС-Україна» на об`єкті нафтобази «Полтавська» викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела резервуару для зберігання нафтошламу ємністю 75м3 за відсутності відповідного дозволу, є помилковими, адже такий дозвіл № -453 від 15.12.2017 є чинним та надавався представникам контролюючого органу для огляду під час проведення планової перевірки. Вказане підтверджується інформацією, викладеною в Акті № 06-28/588 від 13.08.2021, складеному за результатами проведеної планової перевірки ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» (період перевірки - 02.08.2021 - 13.08.2021).

Окрім того, відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, нафтошлам визначається як суміш води, механічних домішок, хлористих солей з нафтою або нафтопродуктами, які осідають протягом певного часу у резервуарах, трубопроводах та обладнанні НПЗ і не підлягають використанню у виробництві. Оскільки нафтошлам не є летючою речовиною, ємності для зберігання нафтошламу не являються джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Також, позивач звертає увагу, що резервуар для зберігання нафтошламу об`ємом 75м3 не експлуатується ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», адже за актом приймаиня-передачі вказане устаткування передане законному власнику майна ТОВ «Полтава-Капітал». Під час планової перевірки ДЕІ Центрального округу, яка проводилася на об`єктах ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» у серпні 2021 року, суб`єктом господарювання представникам контролюючого органу надавалися для ознайомлення договори оренди (з додатками) щодо усіх АЗС та нафтобаз. Однак, через власну неуважність чи недбалість, під час перевірки контролюючий орган навіть не звернув увагу, яке обладнання експлуатується на об`єкті - Полтавська нафтобаза ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» внаслідок чого зроблено помилковий висновок про зберігання підприємством нафтошламу у резервуарі ємністю 75м3, який навіть територіально знаходиться за адресою іншого підприємства, не експлуатується ТОВ «ТатнсФть-АЗС-Україна» та перебуває у повному володінні іншого власника.

На переконання позивача в чинному дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-453 від 15.12.2017 враховані усі стаціонарні джерела утворення викидів в атмосферне повітря, що усуває подію адміністративного правопорушення та склад адміністративного правопорушення у діях позивача. Відтак, зі змісту протоколу №01615 від 08.10.2021 не можливо встановити факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 78 КУпАП, що свідчить про формальний підхід уповноважених осіб Державної екологічної інспекції до виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення та небажання встановити дійсні обставини справи з метою забезпечення законності притягнення особи до відповідальності за наявності дійсного факту вчинення правопорушення.

Крім того, позивач вважає, що внаслідок звернення оскаржуваної постанови до примусового виконання Шевченківським ВДВС від 12.11.2021 протиправно накладено арешт на банківські рахунки позивача.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до оскаржуваної постанови № 93/02.4-24 винесеної 08.10.2021 року державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу Дубовицькою Г.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.78 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн. за те, що він, будучи начальником нафтобази «Полтавська» ТОВ «ТАТНСФТЬ-АЗС-УКРАЇНА допустив здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, а саме допустив здійснення викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами нафтобази «Полтавська» ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-Україна, а саме стаціонарними джерелами резервуару для зберігання нафтошламу ємністю 75 м. куб. за адресою: м.Полтава, вул.Половки, 62 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушив ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ч.5 ст.11, ст.33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.7).

08.10.2021 року складено протокол державним інспектором з охорони навколишнього середовища Центрального округу Дубовецькою Г.В. стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.78 КУпАП, а саме за те, що той будучи начальником нафтобази «Полтавська» ТОВ «ТАТНСФТЬ-АЗС-УКРАЇ допустив здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, а саме допустив здійснення викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами нафтобази «Полтавська» ТОВ «ТАТНЄФТЬ-АЗС-Україна, а саме стаціонарними джерелами резервуару для зберігання нафтошламу ємністю 75 м. куб. за адресою: м.Полтава, вул.Половки, 62 за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, чим порушив ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ч.5 ст.11, ст.33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано даних, які б свідчили про наявність у нього дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом викидів, а тому ним було порушено порядок здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу і допущено порядку впливу на атмосферу фізичних та хімічних факторів, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.78 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст.78 КУпАП встановлено відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у: а) порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; б) порушенні норм екологічної безпеки; в) порушенні вимог законодавства про оцінку впливу на довкілля, у тому числі поданні завідомо неправдивого звіту з оцінки впливу на довкілля чи висновку з оцінки впливу на довкілля; г) неврахуванні у встановленому порядку результатів оцінки впливу на довкілля та невиконанні екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля; е) порушенні екологічних вимог при проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції, введенні в дію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об`єктів; є) допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; ж) перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів; з) самовільному спеціальному використанні природних ресурсів; і) невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище; ї) невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам; й) порушенні природоохоронних вимог при зберіганні, транспортуванні, використанні, знешкодженні та захороненні хімічних засобів захисту рослин, мінеральних добрив, токсичних радіоактивних речовин та відходів; к) невиконанні вимог охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду та інших територій, що підлягають особливій охороні, видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України; л) відмові від надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища, а також про джерела забруднення, у приховуванні випадків аварійного забруднення навколишнього природного середовища або фальсифікації відомостей про стан екологічної обстановки чи захворюваності населення; м) приниженні честі і гідності працівників, які здійснюють контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища, посяганні на їх життя і здоров`я; н) порушенні природоохоронних вимог під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами; о) порушенні вимог законодавства України при здійсненні стратегічної екологічної оцінки.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище; перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; перевищенні нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах пересувних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотриманні вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; провадженні незаконної діяльності, що негативно впливає на погоду і клімат; впровадженні відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, нових технічних систем, речовин і матеріалів, а також закупівлі в інших державах та експлуатації технологічного устаткування, транспортних засобів та інших об`єктів, які не відповідають вимогам, встановленим законодавством про охорону атмосферного повітря; порушенні встановлених законодавством правил складування та утилізації промислових і побутових відходів, транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів, що спричинило забруднення атмосферного повітря; проектуванні і будівництві об`єктів з порушенням встановлених законодавством норм та вимог до охорони атмосферного повітря; невиконанні розпоряджень та приписів органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря; ненаданні передбаченої законодавством своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерела забруднення, а також приховуванні або перекрученні відомостей про стан атмосферного повітря, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, екологічну обстановку, яка склалася внаслідок забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, - несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, 08.10.2021 року державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу Дубовицькою Г.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.78 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн.

Частиною другою статті 78 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку здійснення викиду забруднюючих речовин в атмосферу або впливу на неї фізичних та біологічних факторів.

Колегія суддів зазначає, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а.

Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а.

Зі змісту вищевказаного випливає, що орган при розгляді справи щодо притягнення посадової особи до відповідальності за порушення певних правил зобов`язаний з`ясувати чи входить до посадових обов`язків такої особи необхідність додержання таких правил.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника нафтобази «Полтавська» ТОВ "ТАТНСФТЬ-АЗС-УКРАЇНА".

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що не є відповідальною посадовою особою ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна». У своїй роботі керується розпорядженнями (наказами) роботодавця та посадовою інструкцією, якою на нього не покладався обов`язок організації процесу отримання дозвільних документів та здійснення контролю за їх відповідністю чинному законодавству України.

Дійсно, колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що відповідно до наказу ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» від 29.07.2021 № 340 «Про призначення відповідальних осіб у сфері охорони навколишнього природного середовища» відповідальною особою ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» у сфері охорони навколишнього природного середовища, охорони атмосферного повітря та охорони довкілля на АЗС/АГЗП, нафтобазах Полтавського регіону є головний фахівець з охорони навколишнього природного середовища та охорони праці Чередничок Тетяна Миколаївна.

Враховуючи приписи п. 2.2. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264, на позивача як начальника нафтобази «Полтавська» ТОВ "ТАТНСФТЬ-АЗС-УКРАЇНА" адміністартивний протокол про порушення природоохоронного законодавства міг бути складений лише у випадку, якщо не призначена посадова особа, яка відповідає за стан охорони навколишнього природного середовища на даному підприємстві.

Зі змісту протоколу № 01615 від 08.10.2021, на підставі якого винесено оскаржувану постанову від 08.10.2021 №93/02.4-24 вбачається, що відповідачем при прийнятті рішення не з`ясовувався зміст посадової інструкції позивача, обсяг його посадових обов`язків, оскільки будь-які посилання на це у протоколі та постанові відсутні.

Таким чином, враховуючи що посадова особа ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», відповідальна за стан охорони навколишнього природного середовища у Полтавському регіоні була призначена, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності позивача відсутні.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, відповідачем обов`язок, покладений вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, виконано не було.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова не містить ні доказів, на яких ґрунтується висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, ні доказів факту вчинення позивачем порушення (події адміністративного правопорушення), передбаченого ч.1 с.78 КУпАП.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи на які посилався відповідач не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків колегії суддів не спростовують.

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.01.2022 року по справі № 554/9935/21, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 12.01.2022 по справі № 554/9935/21 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову № 93/02.4-24 від 08.10.2021 року, про притягнення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.78 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн., винесену державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Центрального округу Дубовицькою Г.В.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 78 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді В.А. Калиновський О.М. Мінаєва