Справа № 640/24078/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Справа № 640/24078/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не виплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.02.2021;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення Позивачу за період з 01.01.2016 по 05.02.2021.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо не нарахування та невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.02.2021;

- зобов`язано Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, та за період 01.03.2018 по 05.02.2021 включно - із застосуванням базового місяця - березень 2018 року, із врахуванням проведених виплат.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і, відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Разом з тим, суд вказав, що оскільки останнє підвищення окладу Позивача за посадою до березня 2018 року відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації його грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Також, суд дійшов висновку, що за період з 01.03.2018 по 05.02.2021 включно Позивачу мала бути нарахована та виплачена індексація його грошового забезпечення із застосуванням базового місяця березня 2018 року.

При цьому, суд зазначив, що Відповідачем не надано доказів виплати Позивачу індексації за спірні періоди, зокрема за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, наполягаючи на відсутності правових підстав для нарахування та невиплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.02.2021.

Разом з тим, Апелянт вважає, що у зв`язку з підвищенням доходу військовослужбовців в січні 2016 року за рахунок збільшення такої постійної складової, як додаткова грошова винагорода, індексація для всіх військовослужбовців, зокрема й для Позивача, складала 0 грн.

Також Апелянт зазначає, що чинна редакція Порядку № 1078 не передбачає такого поняття як «базовий місяць» для розрахунку індексації, а тому його застосування до спірних правовідносин, які виникли після 15.12.2015, є безпідставним.

Крім того, на переконання Апелянта, виплата індексації грошового забезпечення є індивідуальною і для вирішення цього питання суд повинен був перевірити інформацію щодо переміщення Позивача по службі та зміни його посадових окладів.

В обґрунтування своєї правової позиції Апелянт посилається на практику Восьмого апеляційного адміністративного суду у відповідних справах.

Разом з тим, Апелянт стверджує, що в період з 01.03.2018 по 05.02.2021 Позивачу було нараховано та виплачено індексацію його грошового забезпечення.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2022 та від 29.09.2022 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 витребувано додаткові докази у справі.

7. 17.11.2022 від Відповідача надійшли додаткові докази.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 30.01.2021 № 28 полковника ОСОБА_1 звільнено у запас.

Наказом Міністерства оборони України від 05.02.2021 № 27 Позивача з 05.02.2021 виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Позивач звернувся до Генерального штабу Збройних Сил України із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.02.2021.

Листом від 08.06.2021 Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України повідомило Позивача про відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації протягом 2016-2017 рр., а також зазначило, що Позивачу було здійснено належну виплату індексації: у 2018 році - у розмірі 658,55 грн; у 2019 році - у розмірі 1930,15 грн; у 2020 році - у розмірі 2403,51 грн; у 2021 році (до 05.02.2021 дати звільнення) - у розмірі 624, 41 грн.

10. Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Відповідача щодо не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 05.02.2021, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, 2017-III), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закону № 1282-ХІІ), Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 1 Закону № 2011-ХІІ закріплено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: грошовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з частиною другою статті 6 цього ж Закону, Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок № 1078.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).

Пунктом 4 Порядку № 1078 установлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Законом № 1282-ХІІ визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтями 2, 4 Закону № 1282-ХІІ, зокрема, передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

У частині другій статті 5 Закону № 1282-ХІІ закріплено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року у зв`язку із змінами, внесеними згідно з постановою КМ №77 від 11.02.2016 року; до 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку № 1078).

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

У свою чергу схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008.

У подальшому після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Висновки суду апеляційної інстанції.

12. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладено обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

13. При цьому, звільнення особи з військової служби жодним чином не скасовує її права на отримання відповідних виплат, що не були нею одержані під час проходження служби за незалежних обставин.

14. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.

15. Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

16. Разом з тим, з аналізу вищенаведених правових норм, зокрема приписів Постанов №№ 1294, 704 та Порядку № 1078, убачається, що якщо останнє підвищення окладу за посадою до березня 2018 року відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовця має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови № 704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

17. Щодо індексації грошового забезпечення Позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для розрахунку індексації грошового забезпечення Позивача у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно як базовий місяць для нарахування індексації необхідно враховувати січень 2008 року, оскільки у вказаний період посадові оклади військовослужбовців були незмінними, а тому заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

18. Доводи Апелянта про те, що чинна редакція Порядку № 1078 не передбачає такого поняття як «базовий місяць» для розрахунку індексації, а тому його застосування до спірних правовідносин, які виникли після 15.12.2015, є безпідставним, судова колегія відхиляє з підстав, наведених вище.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вказаним Порядком чітко визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. Тобто, передбачено розрахунок індексації за базовим місяцем.

Крім того, у контексті аналізу таких доводів апеляційної скарги суд зазначає, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Тобто, місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 400/4491/20, від 27.06.2022 у справі № 420/5976/20.

19. Доводи Апелянта про те, що виплата індексації грошового забезпечення є індивідуальною і для вирішення цього питання суд повинен був перевірити інформацію щодо переміщення Позивача по службі та зміни його посадових окладів, колегія суддів відхиляє, оскільки переміщення особи по службі не спростовує наявності в неї права на отримання індексації грошового забезпечення, а питання щодо розміру такої індексації в залежності від зміни посадового окладу не є предметом судового спору в цій справі, судом не вирішувалося і на теперішній час належить до дискреційних повноважень Відповідача, що мають бути ним реалізовані при виконанні судового рішення в цій справі.

20. Посилання Апелянта на практику Восьмого апеляційного адміністративного суду у відповідних справах судова колегія до уваги не приймає, оскільки, відповідно до ст. 7 КАС України, рішення судів апеляційних інстанцій не є джерелом права і викладені в них висновки не є обов`язковими для застосування іншими судами.

21. Проаналізувавши ці та всі інші доводи Апелянта щодо відсутності правових підстав для нарахування та виплати Позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у частині вирішенні відповідних позовних вимог.

22. Отже, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 316 КАС України, в частині щодо задоволення позовних вимог за вказаний період підлягає залишенню без змін.

23. Щодо індексації грошового забезпечення Позивача за період з 01.03.2018 по 05.02.2021.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що у вказаний період Позивачу було нараховано та виплачено індексацію його грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - березень 2018 року.

Тобто, у цьому випадку відсутня бездіяльність Відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації за вказаний період, з приводу якої він звернувся до суду з позовом у відповідній частині позовних вимог.

24. З огляду на це, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заявлених ОСОБА_1 у цій справі позовних вимог у частині періоду з 01.03.2018 по 05.02.2021 відсутні.

25. Наведені обставини не були встановлені судом першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення спору в цій частині позовних вимог та, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування рішення суду стосовно задоволення вимог ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 05.02.2021.

26. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

27. Отже, апеляційна скарга Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року в частині задоволення позовних вимог за період з 01.03.2018 по 05.02.2021 - скасуванню, а такі позовні вимоги - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

28. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року в частині задоволення позовних вимог за період з 01.03.2018 по 05.02.2021 - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії у частині позовних вимог за період з 01.03.2018 по 05.02.2021 - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 22 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова