Справа № 560/4934/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4934/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

22 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Хмельницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року (повний текст рішення виготовлено 28 липня 2022 року у м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Турфлора» до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці Державної митної служби України, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 27.01.2022 №UА400000/2022/000013/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000057.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачем протиправно винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, адже подані документи цілком підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 27.01.2022 №UА400000/2022/000013/2 про коригування митної вартості товарів та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000057.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Турфлора" судові витрати в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної митної служби України.

Не погодившись з прийнятим судовим рішення відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати оскаржене рішення прийняти нове - про відмову в задоволенні прозову.

В обґрунтування своєї позиції зазначив, що під час перевірки правильності визначення митної вартості товару за МД №UА400040/2022/002263 від 27.01.2022 було встановлено, що за наявною в митному органі інформацією митні оформлення подібних товарів здійснювались за рівнем митної вартості, значно вищим, ніж заявлено у МД. Також, в документах, поданих до митного оформлення містились розбіжності, а саме номер рахунку-фактури, зазначеній у копії митної декларації країни відправлення не відповідав номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення, що підтверджується відповідними графами МД (графа 44); в поданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо окремих складових митної вартості товарів, що суперечить положенням ч.2 ст.53 МК України, а саме: документами, які підтверджують митну вартість товарів, є серед інших, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідач вказує, що оскаржуване рішення та картка відмови винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами Митного кодексу України та інших підзаконних нормативних актів та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для їх прийняття.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, у якому він підтримав свою правову позицію та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржене рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги колегія суддів вважає щодо остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, 30 вересня 2015 року між Приватним підприємством "Турфлора" та компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITH. Ve IHR. TIC. SAN. LTD. STI." було укладено зовнішньоекономічний контракт (договір) №4 про поставку товару по цінам, згідно умов цього контракту, в асортименті, у кількості зазначеними в Інвойсі до кожної партії товару, який відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.11.2020 діє до 31.12.2023.

Відповідно до п.2.1 Контракту вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію товару.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.11.2020 до Контракту найменування, вартість і кількість Товару визначається відповідно до Інвойса на кожну партію Товару.

Надалі, згідно Контракту на умовах СРТ (ІНКОТЕРМС 2010) та Інвойсу № BRF005 від 24.01.2022 Продавцем було поставлено Покупцю товар на суму 3435,28 доларів США.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом до Хмельницької митниці подано електронну митну декларацію № UA400040/2022/002263, де визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - ціною зовнішньо-економічного контракту №4 від 30.09.2015.

До митної декларації № UA400040/2022/002263 декларантом було подано наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) № BRF005 від 24.01.2022;

- автотранспортна накладна CR 026526 від 24.01.2022;

- декларація про походження товару № BRF005 від 24.01.2022;

- книжка МДП (TIR carnet) XZ.85070143 від 24.01.2022;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022;

- доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020;

- доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021;

- доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021;

- зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №4 від 30.09.2015;

- договір про надання послуг митного брокера № 4 від 05.01.2021;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8144339 від 27.01.2022;

- заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів №674/ЗЕД/7.26-28-01 від 27.01.2022;

- копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022.

Оскільки на думку митного органу, документи, подані разом з митною декларацією на виконання ч.2 ст.53 МК України, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, та містили вказані вище розбіжності, декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

В повідомленні від 27.01.2022 зазначалося на необхідності надати: 1) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У відповідь декларант повідомив, що усі документи, що підтверджують митну вартість товару, надано. Інших документів надати немає змоги.

Відповідачем повторно надіслано повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, в якому декларанту зазначено, що документи подані згідно ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до ч.3 ст.53 МК України для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На зазначене повідомлення декларантом надано додаткові документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №22-05/71 від 27.01.2022 та лист №б/н від 27.01.2022 відправника (виробника) товару щодо ціни на товар, а також повідомлено, що інших документів, що підтверджують митну вартість товару надати немає змоги.

27.01.2022 митним органом прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 10.01.2022 № UА400000/2022/000003/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000057.

Не погодившись із вказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в митному оформленні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі - МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МК України).

Приписами ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.4 та 5 ст.58 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами ч.1 та 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч.3 ст.53 МК України).

Частиною 5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч.5 ст.54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п.6 ст.53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товару, так і на вимогу Митниці, надані всі документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №BRF005 від 24.01.2022; автотранспортна накладна CR 026526 від 24.01.2022; декларація про походження товару № BRF005 від 24.01.2022; книжка МДП (TIR carnet) XZ.85070143 від 24.01.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 04.01.2022; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 1 від 20.11.2020; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Додаткова угода 2 від 15.04.2021; доповнення до зовнішньо-економічного договору (контракту) Доповнення 3 від 25.11.2021; зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №4 від 30.09.2015; договір про надання послуг митного брокера №4 від 05.01.2021; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом "єдиного вікна" з використанням електронних засобів передачі інформації №8144339 від 27.01.2022; заява підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів №674/ЗЕД/7.26-28-01 від 27.01.2022; копія митної декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022; звіт по вартості наданий Хмельницькою торгово-промисловою палатою №22-05/71 від 27.01.2022; прайс-лист відправника (виробника) товару №б/н від 27.01.2022 щодо ціни на товар.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, відповідач як обставину прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів визначив те, що документи подані згідно ч. 2 ст. 53 МКУ не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Представники відповідачів в судовому засіданні наголошували на тому, що в документах, поданих до митного оформлення містились розбіжності, а саме номер рахунку-фактури, зазначеній у копії митної декларації країни відправлення не відповідав номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення, що підтверджується відповідними графами МД (графа 44).

З матеріалів справи слідує, що позивачем зроблено запит №8 від 12.05.2022 до відправника товару компанії "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITH. Ve IHR. TIC. SAN. LTD. STI." щодо отримання інформації про номер - 24.01.2022/626/1, який зазначений в митній декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022.

13.05.2022 позивачем отримано відповідь на запит від товаровідправника в якому зазначається, що номер, зазначений у митній декларації №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022 - 24.01.2022/626/1, є реєстраційним номером турецької митниці. Цей номер є кодом митного управління та реєстраційним номером операції. Цей номер відрізняється від номера, зазначеного в рахунку-фактурі (інвойсі) № BRF005 від 24.01.2022.

Аналізуючи зазначену відповідь відправника товару компанії "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITH. Ve IHR. TIC. SAN. LTD. STI." суд дійшов висновку, що інформація вказана в митній декларації країни відправлення №22070100ЕХ00002104 від 24.01.2022 щодо продукції яка поставляється, а саме: найменування товару; вага нетто/брутто; кількість квітів (штуки); кількість коробок квітів; загальна вартість товару - 3435,28 дол. США; відправник/отримувач; умови поставки; тощо - відповідає інформації, що вказана в митній декларації №UА400040/2022/002263 від 27.01.2022, поданої позивачем та рахунку-фактурі (інфойсі) №BRF005 від 24.01.2022, що спростовує будь-який сумнів митного органу щодо наявності розбіжностей в поданих до митного оформлення документів.

При цьому, відповідачем суду не було надано належних обґрунтувань, яким чином такі розбіжності впливають на митну ціну товару, що імпортується.

З письмових пояснень позивача слідує, що у своїй діяльності митні органи Туреччини керуються циркуляром Прем`єр-міністра №2012/6 про систему "Єдиного вікна" в митних службах та циркуляром від 30.06.2017 під номером 2017/7 щодо застосування електронного рахунка-фактури у системі "Єдине вікно", відповідно до якого у рамках циркуляру Прем`єр-міністра №2012/6 "Система єдиного вікна в митній службі", опублікованого в "Офіційному віснику" від 20.03.2012 під №28239, під координацією Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки продовжуються роботи з розширення системи "Єдине вікно". У цьому контексті, завершивши технічну роботу між Міністерством митниці та торгівлі Турецької Республіки та Мінфіном щодо передачі в електронному вигляді рахунків-фактур, заявлених у 44-й графі митної декларації при здійсненні експортних операцій, з 01.07.2017 рахунки-фактури, які виписуються в рамках експортних операцій зобов`язаними сторонами, зареєстрованими у програмі електронного рахунку-фактури, затверджено до виписки у вигляді електронних рахунків та включення до системи "Єдиного вікна".

В п.3 циркуляру зазначено: для експортних рахунків-фактур, які створюються та надсилаються до нашого міністерства в електронній формі, в електронному вигляді генерується 23-значний контрольний номер. Сформований 23-значний контрольний номер повідомляється платнику податків, який виставляє експортний рахунок-фактуру через Портал нашого Міністерства митниці та торгівлі.

Відповідно до п.4 циркуляру від 30.06.2017, після входу на портал електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки зобов`язана сторона зможе переглянути за допомогою опції запиту рахунка-фактури за "№ ЕЕТ" та "ідентифікаційним номером платника податків", отриманими в Управлінні доходів, 23-значний ідентифікатор, створений у системі "Єдиного вікна"» та використаний у митній декларації.

Відповідно до п.5 циркуляру від 30.06.2017, 23-значний ідентифікаційний номер документа, що відображається на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки, буде задекларований платником податків у полях "номер документа" та "«дата документа", код документа 0886 у 44-й графі відповідної митної декларації платника у вигляді 888/1, 112/2 тощо.

Відповідно до п.6 циркуляру від 30.06.2017, оскільки інформація про зазначені документи буде в електронному середовищі, документ із мокрим підписом у додатку до декларації не вимагається. У разі необхідності під час митних процедур можна запитати зміст документа на порталі електронних рахунків-фактур Міністерства митниці та торгівлі Турецької Республіки через систему "Єдине вікно".

Таким чином, розбіжність в номері рахунку-фактури у копії митної декларації країни відправлення та номеру рахунку-фактури, поданому до митного оформлення спростовується законодавством Туреччини щодо порядку заповнення графи 44 МД.

Стосовно відсутності інформації щодо окремих складових митної вартості товарів, а саме: документів, які підтверджують митну вартість товарів, транспортні (перевізні документи), якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів то суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пункту 5.3. Контракту (зовнішньо-економічного договору) від 30.09.2015 №4 та інших товаросупроводжуючих документів, що подаються до митного і оформлення товару, вказуються та застосовуються базисні умови поставки СРТ - Старокостянтинів, Україна.

СРТ ("Carriage Paid То" ...named place of destination перекладається "Фрахт/перевезення оплачені до" (... назва місця призначення)), означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику (продавець вважається виконав свої зобов`язання з постачання тоді, коли він передав товар, випущений в митному режимі експорту, своєму перевізнику для перевезення до місця призначення). Крім цього, продавець і зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Відповідно до положень поставки Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару у вказане місце призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Щодо індивідуального характеру прайс-листа, про що зазначає Відповідач, то суд вірно виходив з того, що каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-лист продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, - не передбачено.

Прайс-лист б/н від 04.01.2022 наданий товаровідправником компанією "BERFIN TARIM TURIZM TASIMACILIK INSAAT ITHALAT VE IHRACAT TICARET SANAYI LTD STI." на індивідуальний запит ПП "Турфлора", тому враховуючи порядок діловодства та ділові звичаї, компанія підготувала та надала прайс-лист позивачеві з зазначенням на ньому отримувача, якому адресується документ.

При цьому суд вірно зазначив про те, що прайс-лист надавався декларантом разом із документами для митного оформлення товару та на момент винесення спірного рішення митний орган не заявляв жодних зауважень щодо його персоналізованого характеру. В свою чергу прайс-лист поданий країною відправника є залежний від країни контрагента та вибору форми перевезення товару, так для контрагентів з території України на умовах Інкотермс СРТ цифрові значення в прайс-листі такі ж, як і в наданому для митного органу прайс-листі.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що митний орган не довів, що подані декларантом для митного оформлення товару документи, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Не надано митним органом і достатніх доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем при подачі документів було надано всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а неточності, на які посилається відповідач, не є беззаперечними доказами не розмитнення товару за ціною договору.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позивач при подачі документів надав необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

Наведені відповідачем в оскаржуваних рішеннях причини неможливості застосування другорядних методів, що передують резервному є формальними про що свідчать загальні посилання на норми Митного кодексу України, без конкретизації підстав незастосування того чи іншого методу.

Зазначене не є достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

З урахуванням наведеного, рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України від 27.01.2022 №UА400000/2022/000013/2 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА400040/2022/000057 є протиправними, а тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат судом вирішено у відповідності до статті 139 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника Хмельницької митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2022.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.