Справа № 711/6993/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 711/6993/20 Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18001. м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 28.12.2001 року Придніпровським РВ УМВС РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість з виплати пенсії в сумі 36 570,49 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Позивач зазначає, що його право на отримання пенсії підтверджено рішенням суду, натомість державний орган не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість з виплати пенсії в сумі 36 570,49 грн., нарахованої як доплата за період з 01.01.2018 року по 14.02.2020 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення коштів та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

06 жовтня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому відповідач просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Черкаського адміністративного окружного суду від 15.01.2020 у справі №580/4031/19 (набрало законної сили - 15.02.2020) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 із визначенням основного розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61335474 від 21.02.2020 на виконання виконавчого листа Черкаського адміністративного окружного суду від 19.02.2020.

Відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 09.03.2020, на виконання рішення Черкаського адміністративного окружного суду від 15.01.2020 у справі №580/4031/19, нараховано позивачу 36570,49 грн.

На заяву позивача щодо виплати сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду у справі №580/4031/19, відповідач у листах від 18.06.2020р. та від 08.09.2020р. повідомив, що виплата позивачу доплати до пенсії за період з 01.01.2018р. до 14.02.2020р. в розмірі 36570,49 грн., на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №580/4031/19, здійснюватиметься в порядку Постанови КМУ від 22.08.2018 №649, за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

30.09.2020 ВП №61335474 закрито у зв`язку із неможливістю виконання рішення суду без участі боржника.

Вважаючи невиконання відповідачем рішення суду протиправним протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області вчинило конкретні та можливі заходи, спрямовані на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/4031/19, суд дійшов висновку про передчасність вимог позивача. При цьому, суд врахував, що задоволення позову у спосіб заявлений позивачем (шляхом стягнення) не буде відповідати вимогам справедливості, оскільки призведе до ситуації, коли, інші особи, які також мають право на виплату пенсії за рішеннями суду, що внесені до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою раніше ніж рішення про перерахунок пенсії позивача, отримають належні їм кошти зі ще більшою затримкою ніж у позивача.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України (зміст яких фактично не змінився після 15.12.2017), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, за своєю суттю цей спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем, на думку позивача, рішення Черкаського адміністративного окружного суду від 15.01.2020 у справі №580/4031/19, яким було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 із визначенням основного розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Так, відповідно до розрахунку на доплату пенсії від 09.03.2020, на виконання рішення Черкаського адміністративного окружного суду від 15.01.2020 у справі №580/4031/19, нараховано позивачу 36570,49 грн.

На заяву позивача щодо виплати сум пенсії, нарахованих на виконання рішення суду у справі №580/4031/19, відповідач у листах від 18.06.2020р. та від 08.09.2020р. повідомив, що виплата позивачу доплати до пенсії за період з 01.01.2018р. до 14.02.2020р. в розмірі 36570,49 грн., на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №580/4031/19, здійснюватиметься в порядку Постанови КМУ від 22.08.2018 №649, за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

В позовній заяві та апеляційній скарзі в межах даної справи № 711/6993/20 позивач вказує, що відсутність коштів не може бути підставою для невиконання рішення.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що той факт, що позивач вважає протиправним невиконання відповідачем судового рішення не свідчить про те, що між даними сторонами виник новий спір.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання (неправильного виконання) окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 27.04.2021 у справі №460/418/20, від 28.05.2021 у справі №540/942/20, від 02.12.2021 у справі №808/1156/18.

Як вже було неодноразово підкреслено вище, із змісту предмету спору у цій справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Черкаського адміністративного окружного суду від 15.01.2020 у справі №580/4031/19.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що на правильність вирішення спірного питання саме у порядку подання заяви, передбаченої ст. 383 КАС України, вказав і Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі №760/3142/17, наголосивши, що оскільки набрало законної сили судове рішення з того самого фактичного предмету спору (право позивача на отримання одноразової грошової допомоги), то рішення відповідача, прийняте на виконання судового рішення, не може бути розглянуто в окремому провадженні.

Отже, апеляційний суд звертає увагу, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що, в силу вже згаданих приписів ст. ст. 382, 383 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення у справі № 580/4031/19 порушувалися його права чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Таким чином, на переконання колегії суддів, вимоги про стягнення коштів, які вчинені або не вчинені на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, що, у свою чергу, унеможливлює здійснення по суті перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного судового рішення із наданням оцінки доводам апеляційної скарги та відзиву на неї щодо суті спірних правовідносин.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що строк, передбачений частиною 4 статті 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом поважними, підлягає поновленню, зокрема, з огляду на закриття провадження у справі № 711/6993/20.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення коштів та наявність підстав для розгляду даного спору по суті, оскільки останній підлягає закриттю.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі пункту 3 частини першої статті 315 цього Кодексу суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За правилами частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 243, 315, 319, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення коштів - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна