Справа № 300/1264/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 300/1264/22 пров. № А/857/9144/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів Судової-Хомюк Н. М., Шинкар Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року, ухвалене головуючим суддею Главачем І. А. у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2022 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:

визнати протиправним і скасувати рішення відповідача від 10.09.2021 про відмову в переведенні її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон № 3723-ХІІ);

зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби період її роботи в Івано-Франківській митниці з 01.07.1992 по 09.07.2010;

зобов`язати відповідача перевести її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, починаючи з 13.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем їй протиправно відмовлено в переведенні на пенсію за віком, передбачену статтею 37 Закону №3723-XII, оскільки вона досягла пенсійного віку, має необхідний страховий стаж та відповідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців або робота на яких зараховується до стажу державної служби, тобто відповідає вимогам статті 37 Закону № 3723-ХІІ, що дає їй право на пенсію за віком відповідно до вказаного Закону. Зазначала, що в період з 01.07.1992 по 09.07.2010 працювала в органах митної служби на посадах, робота на яких зараховується до стажу державної служби та дає право на отримання пенсії державного службовця.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 03.09.2021 про відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.09.2021 №0900-0216-8/33133; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2021 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» із зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи в Івано-Франківській митниці з 01.07.1992 по 09.07.2010, з урахуванням висновків суду; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби. Натомість, ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не набула права на переведення на пенсію державного службовця, оскільки 01.05.2016 не займала посаду державної служби та стаж державної служби складає 12 років 2 місяці 14 днів, що є недостатнім для призначення такої пенсії. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки їй призначено пенсію за віком в червні 2019 року, а з позовом звернулась в березні 2022 року.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.08.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця у відповідності до Закону № 3723-ХІІ.

Листом від 10.09.2021 №0900-0216-8/33133 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про відмову в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» на пенсію державного службовця у відповідності до Закону № 3723-ХІІ.

16.10.2021 позивач оскаржила вищенаведену відмову до Пенсійного фонду України.

Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України листом від 11.11.2021 №32698-34350/М-03/8-2800/21 повідомив позивача, що періоди роботи службових/посадових осіб в митних органах/митній службі/органах доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Враховуючи відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, за заявою від 25.08.2021 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, про що ОСОБА_1 проінформовано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.09.2021 №0900-0216-8/33133.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 01.07.1992 по 09.07.2010 безперервно працювала в митних органах, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, а також одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної нею заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, тому всі періоди роботи (служби) позивача, підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Відтак, позивач набула право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, оскільки станом на 01.05.2016 вона працювала на посаді, яка прирівняна до відповідної категорії посади державного службовця, набула більш як 10 років стажу державної служби, та досягла пенсійного віку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Положеннями пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби чи посади, віднесені до відповідних категорій посад державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо можливості зарахування стажу роботи в органах митної служби до стажу державної служби, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Частиною сімнадцятою статті 37 Закону №3723-ХІІ регламентовано, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Крім того, спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб митних органів в Україні, є Митний кодекс України.

Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з частиною першою статті 588 Митного кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Як встановлено з матеріалів справи, стаж державної служби позивача, який зарахований Пенсійним органом, складає 12 років 2 місяці 24 дні, в тому числі з 10.10.1984 по 31.12.1988 та з 01.07.1992 по 02.07.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 працювала в митних органах з 01.07.1992 по 09.07.2010 (з 22.04.1997 по 09.07.2010 обіймала посаду головного інспектора, начальника сектору, начальника відділу Івано-Франківської митниці Державної митної служби України; з 03.07.2000 присвоєно спеціальне звання радник митної служби 2 рангу; з 19.04.2004 присвоєно спеціальне звання інспектора митної служби 1 рангу; з 25.06.2005 присвоєно спеціальне звання радника митної служби 3 рангу; з 29.09.2006 присвоєно спеціальне звання радника митної служби 2 рангу; з 09.08.2007 присвоєно спеціальне звання радника митної служби 1 рангу, а 07.06.1995 - прийняла присягу державного службовця).

На думку пенсійного органу, з 03.07.2000 - після присвоєння позивачу спеціального звання стаж її роботи в митних органах не підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Однак така позиція не відповідає зазначеним вище правовим нормам і апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач з 01.07.1992 по 09.07.2010 безперервно працювала в митних органах, прийняла присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), тому стаж з 03.07.2000 по 09.07.2010 також має включатися до стажу державної служби, що дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Апеляційний суд звертає увагу, що станом на 01.05.2016 позивач набула більше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а тому з досягненням пенсійного віку має право на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

При цьому, доводи скаржника про незайняття позивачем посади державної служби станом на 01.05.2016 жодним чином не впливають на її право на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

Що стосується покликання скаржника на пропуск позивачем строку звернення до суду, то слід зазначити, що предметом спору є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.09.2021 та переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII з 13.06.2019. Суд першої інстанції, визнавши протиправним та скасувавши рішення про відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» і зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.08.2021 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, вирішив позовні вимоги, заявлені в межах строку звернення до суду, що виключало підстави для залишення без розгляду позову.

Також колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат судом не змінюється.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року у справі № 300/1264/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 23.11.2022