Справа № 606/1741/22
Суддя: Мельник А. В.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1741/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: судді Мельник А.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся через представника адвоката Рубінського В.М. до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії БАВ №161603 від 13.09.2022, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн та закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувану постанову прийнято поліцейським з порушенням вимог чинного законодавства, грубим порушенням прав ОСОБА_1 та за відсутності належних і допустимих доказів. Вказує, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення немає, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 121 КУпАП, оскільки працівниками поліції не надано доказів на підтвердження керування транспортним засобом позивачем, транспортний засіб вчасно пройшов обов`язковий технічний контроль. Крім того, зазначає, що у законодавство внесено зміни, якими особу позбавлено обов`язку в частині розміщення самоклейної мітки радіочастотної індентифікації в правій верхній частині вітрового скла на транспортному засобі, що підлягає обов`язковому технічному контролю на період введення воєнного стану в Україні та протягом 90 днів після його припинення, що виключає порушення позивачем п.30.2 Правил дорожнього руху, що ставиться йому у вину. Враховуючи вказане, вважає постанову від 13.09.2022 незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.10.2022 позовну заяву було залишено без руху, вказано на її недоліки та надано строк на їх усунення.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви,ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19.10.2022 відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово з повідомленням (викликом) учасників справи та призначено у справі судове засідання.

16.11.2022 від Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує на те, що оспорювана позивачем постанова є законною та обґрунтованою, оскільки позивач допустив порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху (далі ПДР), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП, тому працівником поліції правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та винесено оскаржувану постанову, яка повністю відповідає вимогам законодавства. Представник відповідача просить справу розглянути за його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак на електронну адресу суду від представника позивача адвоката Рубінського В.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Представник відповідача СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно частини четвертої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

13.09.2022 поліцейським СРПП ВП № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області Серною А.Я. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №161603, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 13.09.2022 о 11 год 50 хв в с.Кліводин, по вул.Головній, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на вітровому склі відсутня інтегрована радіочастотна наліпка про проходження обов`язкового технічного контрольного огляду, чим порушив вимоги п.30.2 ПДР.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії БАВ №161603 від 13.09.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно достатті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за частиною 3 статті 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, за яке на позивача оскаржуваною постановою накладено штраф, необхідно встановити, що позивач дійсно керував автомобілем Volkswagen LT35 д.н.з., який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

До матеріалів справи позивачем долучено Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01068-00384-22 від 01.06.2022, згідно якого, транспортний засіб марки Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 , пройшов технічний контроль, дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 01.06.2024.

Крім того, суд зазначає, що у вину ОСОБА_1 ставиться порушення п.30.2 ПДР України із зазначенням у протоколі суті правопорушення як керування транспортним засобом, у якого на вітровому склі відсутня інтегрована радіочастотна наліпка про проходження обов`язкового технічного контрольного огляду. При цьому, пунктом 1 Постанови КМУ від 19 серпня 2022 року № 944 "Деякі питання проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів", установлено, що на період воєнного стану та протягом 90 днів після його припинення або скасування вимога щодо розміщення самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації в правій верхній частині вітрового скла на транспортному засобі, що підлягає обов`язковому технічному контролю, не застосовується. Вказаною постановою затверджено зміни, що вносяться, зокрема, у Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306: в абзаці першому пункту 30.2 слова , а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів) виключити.

Відтак, законодавець вказаними змінами позбавляє обов`язку особи в частині розміщення самоклейної мітки радіочастотної індентифікації в правій верхній частині вітрового скла на транспортному засобі, що підлягає обов`язковому технічному контролю на період введення воєнного стану в Україні та протягом 90 днів після його припинення, що виключає порушення позивачем п.30.2 Правил дорожнього руху, що ставиться йому у вину.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

В оскаржуваній постанові у пункті 7 вказано, що до постанови жодних доказів вчинення правопорушення не додається.

Відповідачем не додано жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, описаного в оскаржуваній постанові, і суду під час розгляду даної справи. Зокрема, не було додано жодних доказів факту керування позивачем 13.09.2022 о 11 год 50 хв транспортним засобом Volkswagen LT35 д.н.з. НОМЕР_1 . Натомість позивач в обгрунтування своїх вимог у позові зазначає, що транспортним засобом він не керував, автомобіль перебував у нерухомому стані, припаркованим.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єкта приватного права, що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог статті 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, для підтвердження порушення позивачем ПДР відповідач відповідно до вимог статті 251 КУпАП зобов`язаний був надати відповідні докази. Проте, відповідач не надав жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення позивачем пункту 30.2 ПДР, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Єдиним наданим доказом порушення позивачем ПДР та вчинення адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. При цьому суд зазначає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Враховуючи вказане вище, суд, дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові від 13.09.2022 не підтверджується жодним допустимим доказом.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача, наявні у справі докази, зокрема постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив вказане у ній правопорушення, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Водночас, при вирішенні спору, суд, серед іншого, зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Позивач у позові визначив двох відповідачів - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Підставою спору у даному випадку є оскаржувана постанова, складена поліцейським СРПП ВП № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Суд зазначає, що належним відповідачем у справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення має бути саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто, у даному випадку - Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Відділення поліції № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, не є окремою юридичною особою, а є підрозділом ГУНП в Чернівецькій області, а тому є неналежним відповідачем у справі, що є підставою для відмови у позові до вказаного відповідача.

З огляду на викладене позов необхідно задовольнити частково.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі статті 139 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 72-77,90,139,241-246,255,268,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ№161603, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У позові до відповідача СРПП відділення № 2 (м.Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп, сплачений при поданні позову до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: с.Ладичин, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області, місцезнаходження: вул.Головна, 24, м.Чернівці, Чернівецька область, ;

Повний текст рішення складено та підписано 24 листопада 2022 року.

Суддя А.В. Мельник