Справа № 580/4556/22
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року справа № 580/4556/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Благодійної установи Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 269/105) до Благодійної установи Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської (19800, Золотоніський район, смт. Драбів, вул. Першотравнева, 5) в якому просить стягнути 26875грн. адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця особами з інвалідністю у 2021 році та 3547,50грн. пені за несвоєчасну сплату зазначених санкцій.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи) на підставі ст. 260, 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що відповідач не вжив заходів щодо створення робочих місць та працевлаштування осіб з інвалідністю, а отже обов`язок по виконанню нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідачем не виконано, що є порушенням статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, у зв`язку з чим до відповідача застосовані адміністративно-господарські санкції за 1 незайняте робоче місце для осіб з інвалідністю, а також нараховано пеню за простроченням сплати адміністративно-господарських санкцій.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що останній звільнений від обов`язку сплачувати адміністративно-господарські санкції, оскільки є неприбутковою організацією. На підтвердження правомірності своєї позицію посилається на лист Міністерства праці та соціальної політики України та Фонду соціального захисту інвалідів від 26.04.2007 №1/5-375 та від 06.07.2007 №1/6-313.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Благодійна установа Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської, , зареєстрована у відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, як неприбуткова організація.

Черкаським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю проведено аналіз діяльності відповідача відповідно до вимог законів України Про зайнятість населення та Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

На запити позивача ГУ ДПС в Черкаській області надано інформацію від 25.03.2022 №90/5/23-00-24-01-02, згідно якої у 2021 році позивач подавав звітність згідно якої середньооблікова кількість штатних працівників 8, з них працівників, яким встановлено інвалідність 0.

13.07.2022 відповідач подав позивачу звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 Форма № 10-ПОІ, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників 8, з них працівників, яким встановлено інвалідність 0.

Позивач листом від 27.07.2022 №1273/01-28 повідомив відповідача, що у відповідності до поданого ними звіту, останній не виконав норматив працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році, а тому має сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 26875грн. та 2214,50грн. пені.

Згідно розрахунку загальна сума заборгованості адміністративно-господарських санкцій станом на 27.09.2022 становить 30422,50грн., з яких 26875грн. - основна сума, 3547,50грн. пеня.

Оскільки у визначені законом строки відповідача адміністративно-господарські санкції та пеню за їх несплату не сплатив, Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось з відповідним позовом до суду.

Також судом встановлено, що Благодійна установа Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської на протязі 2021 року не подавала до Драбівської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості інформацію про попит на робочу силу (вакансії) форми № 3-ПН з відміткою про необхідність працевлаштування осіб з інвалідністю.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами, є Закон України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21 березня 1991 року №875-XII (далі Закон № 875-XII).

Статтею 18 Закону №875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що відповідач використовує працю найманих працівників, на нього розповсюджуються вимоги зазначеної статті Закону № 875-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону №875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб і інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 2 ст. 19 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач використовує найману працю, що не заперечується сторонами по справі. Відтак на відповідача покладено обов`язок виділити та створити у 2021 році 1 робоче місце для особи з інвалідністю.

Відповідно до п. 1.1, 1.8, 1.11, 2.4.2 установчого акту Благодійної установи Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської, затвердженого протоколом загальних зборів засновників 10.02.2017 №1, відповідач є неприбутковою благодійною установою, є юридичною особою публічного права та набуває цивільних прав та обов`язків, має у власності кошти і майно через надання платних соціальних послуг.

При цьому, відповідачем у відповідності до принципу змагальності сторін не надано аргументації про наявність підстав для звільнення закладу, заснованого на приватному капіталі, від обов`язку працевлаштування соціально вразливих у цій сфері верств населення.

Згідно з пп. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України, доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

З огляду на положення вказаної норми, суд не знаходить підстав для висновку про відсутність можливості у відповідача спрямувати свої доходи на такі видатки, як сплата, в тому числі, але не виключно, штрафів та інших обов`язкових платежів.

Натомість, на переконання суду, юридичні особи приватного сектору, що створені без мети отримання прибутку, матимуть привілейоване становище по відношенню до інших роботодавців з огляду на відсутність відповідальності за порушення обов`язку дотримуватися нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Така позиція носитиме ознаки недотримання, у випадку відмови у задоволенні позовних, вимог принципу пропорційності приватних і публічних інтересів.

Суд зауважує, що в даному випадку, відповідач добровільно порушив вказаний принцип, знехтувавши обов`язком працевлаштування особи з інвалідністю.

Натомість, виконання цього обов`язку звільнило б відповідача від накладення штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону №875-XII сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом. (ч. 5 ст. 20 Закону №875-XII).

З вказаної норми, крім визначення джерела сплати штрафів та пені і черговості їх сплати по відношенню до обов`язкових платежів, випливає також висновок про те, що у випадку відсутності у відповідача коштів на погашення санкції, стягнення може бути звернено також на майно відповідача, як додаткове джерело сплати штрафів та пені.

Отже, твердження відповідача щодо виключності джерела сплати коштів у вигляді прибутку, як підстави для звільнення неприбуткових організацій від працевлаштування осіб з інвалідністю та відповідальності за їх непрацевлаштування, суд вважає помилковим, оскільки як і будь-яка інша юридична особа, відповідач має самостійний кошторис, круглу печатку, кутовий штамп, фірмовий бланк, рахунки в банку, власну символіку, про що зазначено в установчому акті.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону №875-XII виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Також ч. 9, 10 ст. 19 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю. Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Таким чином, з огляду на викладені норми, відповідач зобов`язаний реєструватися у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подавати цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів, оскільки у відповідача у 2021 році середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становила 8 осіб, а середньооблікова чисельність працевлаштованих інвалідів у 2021 році повинна складати одна особа, проте, жодне місце інвалідом протягом року зайняте не було.

Судом враховано, що ні до центру зайнятості протягом 2021 року ні до Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю відповідач не подав інформацію про вакансії, на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю.

Частиною 1 ст. 20 Закону №875-XII передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно ч. 2, 4 ст. 20 Закону № 875-XII порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Отже з урахуванням викладеного, загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для осіб з інвалідністю, складає 26875грн. У зв`язку з простроченням сплати адміністративно-господарських санкцій, відповідачеві нарахована пеня, сума якої на день подачі позову становить 3547,50грн.

Відповідач у повному обсязі в добровільному порядку адміністративного-господарські санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2021 році та пеню не сплатив.

Частиною 9 ст. 20 Закону №875-XII передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю або в судовому порядку.

Посилання відповідача на листи Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального захисту інвалідів від 26.04.2007 №1/5-375 та від 06.07.2007 №1/6-313, відповідно до якого адміністративно-господарські санкції не сплачуються підприємствами, установами і організаціями, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також неприбутковими організаціями, суд вважає безпідставними, оскільки лист не є нормативно-правовим актом, носить лише роз`яснювальний та рекомендаційний характер, не містить нових правових норм, які визначають права, свободи й законні інтереси фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає повному задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Благодійної установи Православний будинок для літніх людей в честь ПРМЦ. Рафаїли Чигиринської () на користь Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю () адміністративно-господарські санкції за незайняте робоче місце для особи з інвалідністю у розмірі 26875грн (двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень) та 3547,50грн. (три тисячі п`ятсот сорок сім гривень п`ятдесят копійок) пені за несвоєчасну сплату зазначених санкцій.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР