Справа № 280/3627/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 листопада 2022 року Справа № 280/3627/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор (69089, м. Запоріжжя, вулиця Героїв 37 батальйону, 12 Б, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор щодо відмови ОСОБА_1 в обміні посвідки на постійне проживання від 28.09.2018;

зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор провести обмін посвідки на постійне проживання, зазначивши правильно його прізвище - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що міграційним органом видано позивачу посвідку на постійне проживання із зазначенням ПІБ ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що позивачем було зроблено новий переклад паспорту де зазначено, що вірним є переклад ПІБ ОСОБА_2 , позивач просить обміняти посвідку на постійне проживання із вірним зазначенням ПІБ за останнім перекладом паспорта та надає інші документи. Вважає відмову відповідача в обміні посвідки протиправною. Просить позов задовольнити.

Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву в якому він не погоджується з правовою позицією позивача з огляду не те, що посвідка на постійне проживання була видана відповідачем відповідно до перекладу паспорта який був наданий позивачем при оформленні дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне проживання, що виключає помилку при оформленні посвідки, а зроблений позивачем новий переклад паспорту не є підставою для обміну посвідки на постійне проживання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 20.06.2022 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.07.2022 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з тим, що докази отримання позивачем відмови у обміні посвідки на постійне проживання саме 27.07.2021 у суду не було і під час розгляду справи також не було надано. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідь була отримана після запиту адвоката. Відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 12.09.2022 суд перейшов до розгляду справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 26.09.2022 та витребувано докази у відповідача.

Протокольною Ухвалою від 26.09.2022 відкладено підготовче засідання на 24.10.2022.

Протокольною Ухвалою від 24.10.2022 відкладено підготовче засідання на 31.10.2022

Ухвалою суду від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.11.2022.

Від сторін 21.11.2022 надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

19.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького сектору УДМС України в Запорізькій області із заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», як батько громадянина України.

До заяви долучено наступні документи:

- засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою паспортного документа № НОМЕР_1 виданого 20.06.2017 терміном дії до 18.06.2025 року з написання особистих даних українською мовою як «КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ»;

- копія посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_2 виданої 28.08.2017 року строком дії до 22.08.2018 органом 2301 на ім`я КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ;

- довідка з Посольства Республіки Ірак в Україні № НОМЕР_3 від 06.06.2018 з написанням особистих даних українською мовою як «КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ»;

- копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 видане 30.01.2018 Заводським районним у місті Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у графі «батько дитини» зазначено КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ;

- копія довідки про реєстрацію особи громадянином України від 21.05.2018 № 4024 на ім`я ОСОБА_3 ;

- копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 видане 30.05.2017 Центральним відділом ДРАЦС ГТУЮ у місті Києві, де у графі «прізвище нареченого» зазначено КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ.

В графі «прізвище» зазначено « ОСОБА_4 », а в графі «ім`я, по батькові(за наявності) - « ОСОБА_5 ». Позивач підписом підтвердив правильність внесення інформації при наданні дозволу на імміграцію.

Після проведення визначених імміграційним законодавством перевірок, у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну, 11.09.2018 року Запорізьким РС УДМС України в Запорізькій області надано дозвіл на імміграцію в Україну.

26.09.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою про оформлення посвідки на постійне проживання. Знову ж таки в графі «прізвище» зазначено « ОСОБА_4 », а в графі «ім`я, по батькові(за наявності) - « ОСОБА_5 ». Позивач підписом підтвердив правильність внесення інформації при поданні заяви про оформлення посвідки на постійне проживання.

28.09.2018 позивача документовано посвідкою на постійне проживання НОМЕР_6 з написанням особових даних «КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ».

02.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до сектору із заявою про зміну прізвища у зв`язку, що всі документи та диплом містять прізвище ХАЛАФ.

Листом Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор від 27.07.2021 надано відповідь, що експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 17.01.2020 року № 056/14-1 зазначено, що написання українською мовою імені фізичної особи КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ та ХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН ХАЛАФ є ідентичними. Порушень в діях працівників сектору під час розгляду заяви про надання дозволу на Імміграцію в Україну не виявлено. Перевірки проведено та дозвіл надано відповідно до поданих документів.

18.01.2022 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому прохав надати копію заяви щодо внесення змін до посвідки на постійне проживання у частині написання прізвища, що була подана громадянином Республіки Ірак ОСОБА_1 разом з додатками до неї та квитанцією про сплату державного мита, також просив надати інформацію, чи приймалось офіційне рішення про відмову громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 щодо внесення зміни до посвідки на постійне проживання в Україні у частині написання прізвища. Якщо рішення приймалося прохав надати його копію. Якщо рішення не приймалось, а було оформлене у вигляді листа з роз`ясненням, просив підтвердити або спростувати відповідну інформацію.

Відповідач листом від 25.01.2022 повідомив, що 02.07.2021 року громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 , звернувся до Запорізького РС УДМС України в Запорізькій області із заявою про зміну прізвища у посвідці на постійне проживання. До заяви долучено копію запрошення на навчання від 30.10.2014 року, копію витягу із залікових відомостей, копії свідоцтва про народження дітей, копію свідоцтва про шлюб, копію паспорта з новим перекладом на українську мову, засвідчену нотаріально, копію посвідчення особи з перекладом на українську мову, засвідчену нотаріально, копію посвідки на постійне проживання, копію сторінок попереднього паспорта, копію експертного висновку (оригінали яких знаходяться у заявника). За подання та розгляд заяви сплата державного мита не передбачена. Після перегляду наданих заявником документів та проведення перевірки матеріалів справи, встановлено, що громадянину Республіки Ірак ОСОБА_1 надано дозвіл на імміграцію та документовано посвідкою на постійне проживання на підставі наданих ним документів, підстав для обміну посвідки на постійне проживання не має. Відповідь направлена заявнику 27.07.2021 року у вигляді листа-роз`яснення. Додатково зазначено, що згідно обліків Єдиної інформаційно- аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України встановлено, що громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 неодноразово територіальними органами ДМС документовано посвідками на тимчасове проживання на прізвище « ОСОБА_4 ».

Вважаючи протиправними дії щодо відмови у вірному зазначенні прізвища у посвідці на постійне проживання в Україні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України від 22.09.2011 р. № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону України №3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України № 3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (частина перша статті 5 цього Закону).

За правилами ст.11 Закону України від 07.06.2001р. №2491-III «Про імміграцію» (надалі Закон України №2491-III) після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п`яти робочих днів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому довгостроковою візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання.

Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України №2491-III Кабінет Міністрів України затверджує зразок посвідки на постійне проживання, правила та порядок її оформлення і видачі.

Механізм оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання врегульований спеціальним нормативно-правовим актом, як-то Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018р. №321 (надалі - Порядок №321).

Відповідно до п.3 Порядку №321 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Пунктами 22, 24 Порядку №321 передбачено, що у разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування. Після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу.

Після перевірки іноземцем або особою без громадянства правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету. Працівник територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, уповноваженого суб`єкта сканує із застосуванням засобів Реєстру документи до заяви-анкети, які подаються іноземцем або особою без громадянства. Прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби України, який обслуговує відповідного уповноваженого суб`єкта, що здійснив прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (пункти 25 - 27 Порядку № 321).

Згідно із п. 7 Порядку № 321, обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання; 5) досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Пунктом 18 Порядку № 321встановлено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

У разі коли у зв`язку із зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, встановленням розбіжностей у записах необхідно обміняти паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства.

Відповідно до п.40 Порядку №321 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку); 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Згідно абз.3 п.42 Порядку №321 у разі коли обмін посвідки здійснюється на підставі документа, зазначеного в підпункті 4 пункту 40 цього Порядку, що підтверджує зміну персональних даних іноземця або особи без громадянства, зокрема зміну порядку написання слів у повному імені, зміну літер у складових частинах повного імені, збільшення або зменшення кількості складових слів повного імені, зміну дати народження, за умови встановлення тотожності особи за фотозображенням проводяться додаткові перевірки актуальних і попередніх персональних даних іноземця або особи без громадянства за автоматизованими інформаційними та довідковими системами, реєстрами та базами МВС, Національної поліції, Інтерполу.

Пунктом 21 Порядку № 321 встановлено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Аргументуючи свою правову позицію стосовно вірного перекладу свого імені та прізвища, позивач посилається на те, що відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 17.01.2020 року № 056/14-1 зазначено, що написання української мовою імені фізичної особи КХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН КХАЛАФ та ХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН ХАЛАФ є ідентичними, рекомендована форма запису імені зазначеної фізичної особи українською мовою - ОСОБА_6 (прізвище) ОСОБА_7 . Крім того, документами, що підтверджують правильність написання прізвища позивача - ОСОБА_6 є також: запрошення на навчання позивача від 30.10.2014 року, прізвище, ім`я та по-батькові позивача, зазначене як ОСОБА_2 , а не як в посвідці на постійне проживання; витяг з залікових відомостей від 22.02.2014, прізвище, ім`я та по-батькові позивача, зазначене як ОСОБА_2 ; свідоцтво про шлюб 04.06.2021(видано повторно), прізвище, ім`я та по-батькові позивача, зазначене як ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження сина позивача ОСОБА_8 від 04.06.2021 року( видано повторно), прізвище дитини також зазначено як ОСОБА_6 ; свідоцтво про народження доньки позивача ОСОБА_9 від 04.06.2021 року (видано повторно), прізвище дитини також зазначено як ОСОБА_6 ; закордонний паспорт позивача з перекладом на Українську мову, прізвище, ім`я та по-батькові позивача, зазначене як ОСОБА_2 від 17.06.2021; паспорт позивача як громадянина Іраку з перекладом на Українську мову від 17.06.2021, прізвище, ім`я та по-батькові позивача, зазначене як ОСОБА_2 .

Суд не погоджується з позивачем, що перелічені документи можуть бути підставою для обміну посвідки на постійне проживання з наступних підстав.

ОСОБА_1 посвідчується паспортним документом № НОМЕР_1 , який видан 20.06.2017 року терміном дії до 18.06.2025 року, написання прізвиша англійською мовою не зміненювалося, новий паспортний документ позивач не отримував.

19.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького сектору УДМС України в Запорізькій області із заявою про надання йому дозволу на імміграцію в Україну, до заяви долучено було серед іншого засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою паспортного документа № НОМЕР_1 виданого 20.06.2017 року терміном дії до 18.06.2025 року з написанням особистих даних українською мовою як « ОСОБА_1 » (переклад засвідчений нотаріусом 15.06.2018). Слід зазначити, що всі інші документи які подавалися позивачем також були на « ОСОБА_1 ». Після чого позивач звернувся за отриманням посвідки на постійне проживання, на підставі тих же документів.

Суд зазначає, що при оформленні посвідки на постійне проживання після перевірки заяви-анкети іноземець або особа без громадянства власним підписом підтверджують правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу, це свідчить про те, що позивач погодився із тим, що його персональні данні внесені вірно і правильність перекладу написання прізвища та імені заявника як « ОСОБА_1 », відповідає перекладу який був поданий позивачем.

Тобто помилки в інформації, внесеній до посвідки на постійне проживання не було.

02.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до сектору із заявою про зміну прізвища на « ОСОБА_10 » до заяви долучено було засвідчений у встановленому законодавством порядку переклад українською мовою паспортного документа № НОМЕР_1 з написання особистих даних українською мовою як «ХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН ХАЛАФ» (переклад засвідчений нотаріусом17.06.2021). Тобто позивачем подається новий переклад паспортного документа № НОМЕР_1 .

Стосовно поданих 02.07.2021 документів для обміну посвідки на постійне проживання, суд зазначає, що копії запрошення на навчання від 30.10.2014 року, копія витягу із залікових відомостей від 22.02.2014 року, із написанням особових даних ХАЛАФ ХУСАМ ЗАИДАН ХАЛАФ, не можуть слугувати підставою для обміну посвідки на постійне проживання згідно підпункту 1 пункту 7 Порядку, так як ці документи видані раніше ніж був виданий дозвіл на імміграцію в Україну. Позивач коли отримував дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне проживання власним підписом підтвердив правильність внесених відомостей про особу, при заповненні анкети позивач міг вказати особові данні з тим ім`ям яке вважає вірним та підтвердити це відповідними документами, однак всі документи були подані із прізвищем та ім`ям « ОСОБА_1 ».

Свідоцтва про народження дітей та шлюб, які додані до позову та подавалися відповідачу, видані у 2021 році ПОВТОРНО, після внесення ОСОБА_1 змін до актових записів стосовно написання його прізвища.

Таким чином, позивач зробивши новий переклад паспортного документа намагається змінити прізвище та ім`я з « ОСОБА_1 » на «ХАЛАФ ХУСАМ ЗАЙДАН ХАЛАФ».

Згідно із пп.1 п. 7 Порядку № 321, обмін посвідки здійснюється у разі зміни інформації, внесеної до посвідки.

Як вже зазначалося пунктом 18 Порядку № 321встановлено, що у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

У разі коли у зв`язку із зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, встановленням розбіжностей у записах необхідно обміняти паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, документи для обміну посвідки подаються не пізніше ніж через місяць після отримання нового паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства.

Тобто з аналізу вище наведеної норми одним із документів який підтверджує обставини (події), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну це отриманий позивачем новий паспортний документ іноземця, у зв`язку зі зміною прізвища та (або) власного імені чи по батькові, який повинен подаватися протягом місяця з дати виникнення таких обставин (подій). Судом встановлено, що зміни паспортного документа іноземця (позивача) не було.

Виникає питання чи можна вважати новий переклад паспорта тим документом, який підтверджує обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.40 Порядку №321 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають серед інших такі документи: 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку).

Тобто у разі обміну посвідки іноземець повинен крім перекладу паспортного документа подати документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну. Відповідно переклад паспортного документа не є тим документом який підтверджує зміну персональних даних іноземця, про що свідчить і п.42 Порядку №321 в якому чітко зазначено, що обмін посвідки здійснюється на підставі документа, зазначеного в підпункті 4 пункту 40 цього Порядку, що підтверджує зміну персональних даних іноземця.

Таким чином, новий переклад паспортного документа не підтверджує зміну персональних даних позивача.

Не можна вважати і документи які позивач отримав у 2021 році повторно з новим написання прізвища ОСОБА_2 , тими документами які підтверджують зміну персональних даних іноземця, так як для їх отримання позивачем знов ж таки подавався новий переклад паспортного документа, при цьому суд звертає увагу на те, що всі ці документи були отримані без зміни персональних даних у паспорті позивача, у дозволі на імміграцію в Україні та у посвідці на постійне проживання.

Не погоджується суд із посиланням позивача на ч.1,2 ст.294 Цивільного кодексу України, як на підставу для обміну посвідки на постійне проживання, відповідно до цієї норми фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції.

З цього приводу суд зазначає, що це право фізичної особи, однак механізм реалізації цього права чітко передбачений нормативно-правовими актами. В даному випадку, відмова відповідача в обміні посвідки на постійне проживання не свідчить про позбавлення позивача права на запис прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції, а лише свідчить про недотримання порядку обміну посвідки на постійне проживання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно, а позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. код відсутній) до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області Запорізький районний сектор (69089, м. Запоріжжя, вулиця Героїв 37 батальйону, 12 Б, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.11.2022.

Суддя О.В. Конишева