Справа № 127/27800/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/27800/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух В.М.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

22 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П.,

представника відповідача: Левицького О.В.,

представника відповідача (Державної казначейської служби України): Мараховської В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій та бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги, у якому просила визнати протиправними дії та бездіяльність Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо невиконання рішень судів та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2022 відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач звернулася з апеляційною скаргою до суду, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідачі подали до апеляційного суду відзиви на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначили, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 22.11.2022 позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року у справі №120/222/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не надання доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21;

- зобов`язано Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

Вважаючи протиправною бездіяльність та протиправними дії Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо не виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021 року у справі №120/222/21-а та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року щодо не видачі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та не забезпечення адвоката ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, та ігнорування Вінницьким місцевим центром із надання безоплатної вторинної правової допомоги виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду, яким зобов`язано Вінницький місцевий центр із надання безоплатної вторинної правової допомоги надати доручення адвокату для надання безоплатної вторинної правової допомоги, відповідно до Закону України "Про безоплатну правову допомогу", ОСОБА_1 у судову справу №132/3321/21, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні від 18.03.2021, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Якщо позивач не погоджується із станом виконання прийнятого на його користь судового рішення, то він вправі ініціювати процедуру його примусового виконання.

Так, за приписами статті 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, судом встановлено, що позивачем не подавалась до суду першої інстанції заява про видачу виконавчого листа у справі №120/222/21-а.

Водночас, питання примусового виконання рішень врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Відтак, суд звертає увагу позивача, на недопустимість зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення із конкретизацією способу та порядку виконання рішення.

Примусове виконання рішення суду повинно здійснюватися в порядку, передбаченому Законом від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у межах виконавчого провадження. Саме на стадії виконання рішення у справі №120/222/21-а має бути надана оцінка способу та порядку його виконання.

Крім того, розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.

Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статті 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, як правильно зазначено судом першої інстанції, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 480/2378/21 та від 27 липня 2022 року у справі № 686/2636/17.

Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із позовними вимогами щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги стала незгода позивача із діями/бездіяльністю Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги під час виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №120/222/21-а.

Суд звертає увагу, що заявлені позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та бездіяльності Вінницького місцевого центру із надання безоплатної вторинної правової допомоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має встановлене законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В свою чергу, частина 8 статті 382 КАС України передбачає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 21.12.2020 у справі №440/1810/19 від 21 грудня 2020 року, від 17.02.2021 у справі №520/11847/18, від 21.07.2022 у справі №320/1719/21.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 листопада 2022 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.