Справа № 140/3399/22
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3399/22 пров. № А/857/11447/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року, прийняте суддею Валюх В.М. в м. Луцьк, в порядку письмового провадження, у справі № 140/3399/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

в квітні 2022 року ОСОБА_1 , звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії № 29 від 14.12.2021, зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком з 20.09.2021, зарахувавши до страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.1998 по 31.12.2003.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.12.2021 позивач звернулася до територіального відділу ПФУ за місцем свого проживання з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, досягнувши необхідного пенсійного віку та надавши необхідний пакет документів для призначення пенсії за віком.

Вказані документи за принципом екстериторіальності були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Одеській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного 28-річного страхового стажу (рішення № 29 від 14.12.2021). При цьому, до страхового стажу не було враховано період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.1998 по 31.12.2003 відповідно до довідки Головного управління ДПС у Волинській області від 08.04.2021 № 8366/АП/55.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, та, покликаючись на приписи пункту 3-1 розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), вважає, що період зайняття підприємницькою діяльністю протягом 1998-2003 р.р. та перебування на загальній системі оподаткування зі сплатою фіксованого податку зараховується до страхового стажу, який в сукупності із загальним стажем становить понад 30 років, що дає право на призначення пенсії за віком.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14 грудня 2021 року № 29 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 17 вересня 2021 року, зарахувавши до її страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01 квітня 1998 року по 31 грудня 2003 року.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.

Апеляційні вимоги обгрунтовані тим, що відсутні підстави для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.04.1998 по 31.12.2003.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарга та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період з 27.09.1994 по 17.12.2007 ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №353996 (а.с.11), листом ГУ ДПС у Волинській області від 22.04.2021 № 1223/АП/03-20-55-08 (а.с.10).

10.12.2021 позивач, звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про призначення пенсії за віком.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішенням від 14.12.2021 № 2, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (28 років) та не зарахуванням до страхового стажу періоду зайняття підприємницькою діяльністю протягом 1998-2003 р.р.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням приписів пункту 3-1 розділу ХV Закону № 1058-IV, пункту 4 Порядку № 637, до страхового стажу позивачки підлягають зарахуванню періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку з 01.04.1998 по 31.12.2003, що підтверджуються свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №353996, листом ГУ ДПС у Волинській області від 22.04.2021 № 1223/АП/03-20-55-08.

Апеляційний суд частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058).

Згідно із частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами пункту 3-1 розділу ХV Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу третього підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків.

Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Пунктом 3-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV включаються періоди, зокрема, ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно, що підтверджується довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 01.07.2000 по 31.12.2017 включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

З матеріалів справи убачається, що згідно довідки Головного управління ДПС у Волинській області від 22.04.2021 № 1223/АП/03-20-55-08 ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

Суд першої інстанції зараховуючи до страхового стажу позивачки період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.1998 року по 31.12.2003 року, дійшов помилкового висновку, оскільки відсутні підстави включати до страхового стажу даний період зайняття позивачкою підприємницькою діяльністю в цей період, так як в реєстрі застрахованих осіб. згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня інформація про таку роботу, тобто відповідні внески не сплачувались та звітність до органів Пенсійного фонду не подавалась.

Колегія суддів вважає, що період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.1998 по 18.04.1998, з 23.10.1998 по 27.01.1999, з 27.10.1999 по 30.09.2003 слід зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , за який сплачено фіксований податок (а.с. 10 зворот).

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 за віком, то колегія суддів зазначає, що право на пенсію за віком мають особи після досягнення ними віку 60 років та за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Разом з тим, пенсійним органом при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно проведено розрахунок спеціального стажу роботи позивачки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії.

Таким чином, у спірних правовідносинах суд не вправі зобов`язати відповідача призначити пенсію, оскільки пенсійним органом у оскаржуваному позивачем рішенні не вирішено питання щодо врахування вищевказаних періодів роботи позивача до спеціального стажу, а тому суд не має права перебирати на себе функції Пенсійного фонду щодо вирішення питання наявності спеціального стажу позивача для призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи наведене вище, у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з врахуванням висновків суду щодо зарахування до спеціального стажу описаних періодів роботи позивача та прийняти відповідне рішення.

Таким чином, вимога про зобов`язання призначити пенсію позивачці за встановлених обставин є передчасною.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задоволити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2022 року у справі № 140/3399/22 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14 грудня 2021 року № 29 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.04.1998 по 18.04.1998, з 23.10.1998 по 27.01.1999, з 27.10.1999 по 30.09.2003.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83, ідентифікаційний код 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула