Справа № 500/1166/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/1166/22

21 листопада 2022 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі

головуючої Подлісної І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гордутка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2022, залишеного в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2022, даний позов задоволено повністю: зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) та період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки). Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці з 28.01.2022 року з врахуванням стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) і період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки). Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений ним судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Таким чином, судове рішення в даній адміністративній справі набрало законної сили 30.09.2022.

На виконання судового рішення 11.11.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

Від позивача 09.11.2022 на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява про встановлення судового контролю, шляхом подання звіту про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №500/1166/22

Ухвалою суду від 10.11.2022 заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 500/1166/22 призначено до розгляду на 21.11.2022 о 09:45 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав подану заяву, та просив її задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви.

Розглянувши подану заяву про встановлення судового контролю та матеріали адміністративної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в ст. 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1)зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2)накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Таким чином, законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 800/320/17, який в силу частини 5 статті 242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню судом першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту заяви позивача про встановлення судового контролю видно, що відповідач не виконує рішення суду у справі №500/1166/22, хоча рішення набрало законної сили.

Також суд зазначив, що період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки) це є стаж, що передував призначенню на посаду судді з 29.04.1990р. по 05.12.1991 р. на посаді юрисконсульта агропромислового об`єднання "Заліщицьке" та з 06.12.1991 р. по 29.04.1992 року на посаді головного юрисконсульта управління сільського господарства Заліщицького райвиконкому та також дає право на розмір грошового утримання.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним в повному обсязі, а тому враховуючи особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 року у справі №500/1166/22 про зобов`язання зарахувати Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) та період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки, що передувало призначенню на посаду судді з 29.04.1990р. по 05.12.1991 р. на посаді юрисконсульта агропромислового об`єднання "Заліщицьке" та з 06.12.1991 р. по 29.04.1992 року на посаді головного юрисконсульта управління сільського господарства Заліщицького райвиконкому) і дає право на розмір грошового утримання та зобов`язати провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці з 28.01.2022 року з врахуванням стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) і період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки, що передувало призначенню на посаду судді з 29.04.1990р. по 05.12.1991 р. на посаді юрисконсульта агропромислового об`єднання "Заліщицьке" та з 06.12.1991 р. по 29.04.1992 року на посаді головного юрисконсульта управління сільського господарства Заліщицького райвиконкому і також дає право на розмір грошового утримання) - у місячний строк, з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Таким чином, заява позивача про встановлення судового контролю та подання звіту щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №500/1166/22 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 229, 243, 248, 256, 294, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року в адміністративній справі №500/1166/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подати до суду звіт про виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду 22 березня 2022 року у справі №500/1166/22 про зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) та період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки, що передувало призначенню на посаду судді з 29.04.1990р. по 05.12.1991 р. на посаді юрисконсульта агропромислового об`єднання "Заліщицьке" та з 06.12.1991 р. по 29.04.1992 року на посаді головного юрисконсульта управління сільського господарства Заліщицького райвиконкому та дає право на розмір грошового утримання) та зобов`язання провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці з 28.01.2022 року з врахуванням стажу роботи, що дає судді право на відставку половину строку навчання в Львівському державному університеті (2 роки 6 місяців 17 днів) і період стажу, який дає право на заняття посади судді (2 роки, що передувало призначенню на посаду судді з 29.04.1990р. по 05.12.1991 р. на посаді юрисконсульта агропромислового об`єднання "Заліщицьке" та з 06.12.1991 р. по 29.04.1992 року на посаді головного юрисконсульта управління сільського господарства Заліщицького райвиконкому та дає право на розмір грошового утримання) - у місячний строк, з моменту виготовлення повного тексту ухвали.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 25.11.22.

Головуючий суддя Подлісна І.М.