Справа № 320/6747/21
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Київ № 320/6747/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправною бездіяльності Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язання Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

- визнання протиправною бездіяльність Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення передбаченої розділом XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 в розмірі місячного грошового забезпечення;

- зобов`язання Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення передбаченої розділом XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 в розмірі місячного грошового забезпечення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 адміністративну справу №320/6747/21 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/6747/21 передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Донцю В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, встановлено строки для подання заяв по суті та доказів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на день прийняття наказу про звільнення позивача зі служби відповідач не провів з ним розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій, передбаченої Законом України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ) за 2021 рік та. Крім того, зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу компенсацію грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік.

Відповідач надав відзив про невизнання позову, в якому вказав, що позивачу на день виключення зі списків особового складу Військового інституту були повністю виплачені всі види грошового забезпечення, грошові компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2015-2020 роки, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, а також грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Щодо виплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки строком на 14 календарних днів на рік та компенсації грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, як учаснику бойових дій за 2021 рік відповідач зазначив, що наказ про звільнення позивача датований 11.12.2020, тому право на вказані виплати за 2021 рік позивач не набув.

Крім того, відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням місячного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 за результатом розгляду апеляційної скарги на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) викладено позицію: "Велика Палата Верховного Суду відхиляє твердження скаржника щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки".

Наведені обставини враховані судом під час оцінки питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду.

Отже, позивачем не пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою, відповідно клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Відповідно до посвідчення від 29.07.2015 серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено статус учасника бойових дій.

Згідно витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.12.2020 №429 полковника ОСОБА_1 , доцента кафедри загальновійськових дисциплін факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка на підставі підпункту "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби.

Наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 20.01.2021 №13, полковника ОСОБА_1 , доцента кафедри загальновійськових дисциплін факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка виключено із списків особового складу Військового інституту та всіх видів забезпечення.

Позивач звернувся до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.

У відповідь на заяву позивача, Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка листом від 30.03.2021 №18/942 повідомив про відсутність підстав для виплати позивачу грошової компенсації, у зв`язку з тим, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, накази про звільнення яких підписано в минулому році, але не виключеним із списків військової частини відпустка за період служби в поточному році не надається, таким чином військовослужбовцем не було набуто право на дні додаткової відпустки, а відповідно і права на виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2021 рік.

Вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2021 рік, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону №3551-ХІІ, та грошову компенсацію на оздоровлення за 2021 рік в розмірі місячного грошового забезпечення передбаченої розділом XXII порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд враховує таке.

Порядок проходження та звільнення з військової служби у Збройних Силах України регулюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII" (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Так, частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України регулює Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Як вже було зазначено судом, згідно витягу із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.12.2020 №429 полковника ОСОБА_1 , доцента кафедри загальновійськових дисциплін факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка на підставі підпункту "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби.

Наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 20.01.2021 №13, полковника ОСОБА_1 , доцента кафедри загальновійськових дисциплін факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка виключено із списків особового складу Військового інституту та всіх видів забезпечення.

Відповідно до Наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 20.01.2021 №13 позивачу на день виключення зі списків особового складу Військового інституту були повністю виплачені всі види грошового забезпечення, грошові компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки за 2020 рік та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за періоди 2015-2020 років, грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, одноразову грошову допомогу по звільненню в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, а також грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Право військовослужбовців на відпустки, порядок надання відпусток та відкликання з них військовослужбовців визначені статтею 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, тривалість щорічної основної відпустки в році початку військової служби обчислюється з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року.

Відповідно до пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті (абзац другий пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ).

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абзац третій пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ).

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, накази про звільнення яких підписано в минулому році, але не виключеним із списків військової частини, відпустки за період служби в поточному році не надаються (абзац шостий пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ).

Суд зазначає, що звільнення позивача з військової служби відбулось 11.12.2020 згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.12.2020 №429, відтак право на додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2021 рік позивач не набув, у зв`язку із чим відсутні підстави для виплати її грошової компенсації.

Згідно пункту 1 Розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі- Порядок), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно пункту 4 Розділу ХХХІ Порядку, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), накази про звільнення яких підписано минулого року, але які не виключені зі списків військової частини, відпустка за період служби в поточному році не надається і грошове забезпечення за час такої відпустки не виплачується.

Таким чином, можливість отримання грошової допомоги на оздоровлення безпосередньо пов`язана з із наявністю у військовослужбовця права на отримання щорічної основної відпустки.

З огляду на те що позивача звільнено з військової служби у 2020 році, суд доходить висновку, що права на отримання щорічної основної відпустки у 2021 році позивач не набув, у зв`язку із чим, на переконання суду, і підстави для нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення позивачу за 2021 рік, як і її компенсації відсутні.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша); в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність власних дій, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (посвідчення учасника бойових дій від 29.07.2015 серія НОМЕР_1 ). Оскільки сторонами не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка (ідентифікаційний код 22994521, місцезнаходження: 01033, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 64).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець