Справа № 200/5033/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

25 листопада 2022 року Справа №200/5033/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника позивача у справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2022 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі заява) в порядку ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в якій просить визнати протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії від 21.08.2019, яке було прийнято на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2019 в адміністративній справі №200/5033/19-а.

Позивач звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду.

Заяву обґрунтованою тим, що 26.07.2019 рішення суду у справі набрало законної сили. З 06.10.2020 № 0581-02-8/14075 нам стало відомо, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2019 в адміністративній справі №200/5033/19-а Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було прийнято нове рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.08.2019 і додано копію цього рішення, в якому зазначено, що до пільгового та страхового стажу не було зараховано періоди роботи в ВП «Шахта імені В.М. Бажанова» ДП «Макіїввугілля» з 01.06.2014 року по 25.11.2014 року та у ВП «Шахтоуправління імені С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» з 01.12.2014 року по 24.07.2017 року, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні відомості про нарахування та сплату страхових внесків.

До того жодної інформації про стан виконання рішення суду у справі позивачу відомо не було і копії відповідного рішення не надавалися.

Враховуючи те, що відповідач частково врахував стаж, а частково ні, також прийняв нове рішення про відмову у призначенні пенсії позивач звернувся з новим позовом до суду, оскільки вважав, що наявний відмінний предмет позову.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі 200/10196/20-а відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою від 18.02.2021 у справі №200/10196/20-а Перший апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовільнив частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07.12.2020 у справі № 200/10196/20-а скасував, а провадження в справі закрив, посилаючись на таке: «Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов».

Не погодившись з попередніми рішеннями судів, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постанові від 20.09.2022 у справі №200/10196/20-а за позовом ОСОБА_1 до відповідача зауважив, що позовні вимоги у справі № 200/10196/20-а та у справі № 200/5033/19-а хоч і є відмінними, проте предмет справ є тотожним, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом у цій справі, фактично оскаржує порядок виконання відповідачем судового рішення у справі 200/5033/19-а, а саме відмову відповідача у призначенні пенсії, обґрунтовану не зарахуванням при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах, до страхового та пільгового стажу певних періодів роботи.

Також, просив врахувати, що Указом Президента України від 24.02.2022 № № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022) відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан, який продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Зазначив, що представник позивача проживає в місті, де ведуться активні бойові дії, позивач постійно проживав в зоні АТО (ООС) на тимчасово окупованій території (м. Макіївка).

Так, з моменту рішення касації не було зв`язку із позивачем, внаслідок чого не була відома інформація про те, чи живий він взагалі, як наслідок чи мав представник і далі повноваження на його представництво. На той момент немає мобільного зв`язку українських операторів, доступ до інтернету обмежений. На зв`язок позивач вийшов тільки 25.10.2022, що підтверджується скріном мого екрану.

Через що, з урахуванням всіх аспектів, звернутися раніше не виявлялося об`єктивної можливості.

В період з 31.10.2022 року по 23.11.2022 року включно суддя пребувала у відпустці.

Розглядаючи заяву позивача по суті, суд виходить з такого.

Порядок та строки подання заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовані ст. 383 КАС України.

Зокрема, частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відтак, для звернення до суду із заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні (частина 3 статті 121 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20 зазначив наступне:

«16. У Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду

відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017)».

Враховуючи, що постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, в якій колегія суддів дійшла наступного висновку: «що позовні вимоги у цій справі та у справі № 200/5033/19-а хоч і є відмінними, проте предмет справ є тотожним, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом у цій справі, фактично оскаржує порядок виконання відповідачем судового рішення у справі 200/5033/19-а, а саме відмову відповідача у призначенні пенсії, обґрунтовану незарахуванням при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах, до страхового та пільгового стажу певних періодів роботи.» прийнята 20 вересня 2022 року, з урахуванням поштового перебігу та місцезнаходження позивача на тимчасово окупованій території (м. Макіївка) суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду із відповідною заявою.

На переконання суду, причини пропуску заявником строку звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України слід визнати поважними, адже пропущення такого строку відбулося у зв`язку із неодноразовим оскарженням заявником дій відповідача в позовному провадженні, що вказує на те, що позивач не бездіяв, а намагався вживати заходів з метою повного захисту своїх прав.

Таким чином, звернення заявника до суду з приводу оскарження дій відповідача спочатку в порядку позовного провадження, а згодом і в порядку статті 383 КАС України свідчить про його намір отримати захист порушених прав, що, на думку суду, є підставою для поновлення строку звернення до суду із відповідною заявою.

За наведених обставин клопотання заявника про поновлення строку звернення до суду із заявою, що подана в порядку статті 383 КАС України, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача Сербіної А.В. про поновлення строку звернення до суду із заявою, що подана в порядку статті 383 КАС України - задовольнити.

Поновити строк звернення до адміністративного суду із заявою щодо визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі №200/5033/19-а.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.11.1022 року.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.А. Мозговая