Справа № 500/9525/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/9525/21 пров. № А/857/13746/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Носа С. П.
за участю секретаря судового засідання Шинкар Т. І. Кушик Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 500/9525/21 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

місце ухвалення судового рішення м.Тернопіль
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїПодлісна І.М.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги. №0-1912 від 07.10.2021року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 500/9525/21 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що 07.10.2021 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області складено податкову вимогу №0-1912, проте на дату складання такої вимоги, сплинуло 1095 днів з дня (12.05.2016 року) виникнення податкового боргу позивача. Окрім того вказує, що з 12 березня 2020 року по 31.12.2021року на усій території України встановлено карантин відповідно до Постанови КМ України №211 від 11.03.2020року, №392 від 20.05.2020року, №640 від 22.07.2020року, №1236 від 09.12.2020року. Згідно п. 52-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, протягом періоду з 01.03.2020року по останній календарний день місяця (включно) у якому завершується дія, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. За наведених доводів стверджує, що оскаржувана вимога винесена відповідачем не у порядку та спосіб, що визначений законом, є необґрунтованою та незаконною.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений за допомогою електронних засобів зв`язку, шляхом надіслання повістки та ухвал на електронну адресу відповідача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений засобами електронного зв`язку шляхом надіслання повістки та ухвал на електронну адресу представника позивача, про що матеріали справи містять відповідні докази.

Учасники справи в судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для списання податкового боргу та задоволення вимог позивача у спірних правовідносинах не має, позаяк податкова вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.10.2021 №0-1912 винесена після неодноразового оскарження позивачем одних і тих же грошових зобов`язань, правомірність нарахування яких, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 липня 2013 року Збаразькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на підставі акту перевірки №525/17/ від 20.06.2013 р. податкове повідомлення-рішення (форми Р) №, яким за порушення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 736193,07 грн. та застосовано 184048,27 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

31 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою скасування повністю податкових повідомлень - рішень Збаразької об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 15 липня 2013 року № та № .

24 грудня 2013 року Тернопільський окружним адміністративним судом задоволено позов ФОП ОСОБА_1 , визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Тернопільській області від 15.07.2013 р. № та від 29.10.2013 р. №002071700.

20 травня 2015 року Львівський апеляційний адміністративний суд частково задовольнив апеляційну скаргу Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Тернопільській області, скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року в адміністративній справі № 819/2531/13-а та частково задовольнив позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Так, Львівський апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми Р Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 15 липня 2013 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545 453 (п`ятсот сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 07 коп. за основним платежем та 136 363 (сто тридцять шість тисяч триста шістдесят три) грн. 27 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, також визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми, Р Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області від 29 жовтня 2013 року №.

29 липня 2015 року Вищий адміністративний суд України частково задовольнив касаційну скаргу Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, скасував постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2015 року, а справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

04 вересня 2015 року Тернопільський окружним адміністративним судом позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільської області від 15 липня 2013 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 545 453,07 грн. за основним платежем та 136 363,27 грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми Р Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільської області від 29 жовтня 2013 року № .

12 травня 2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року в справі №819/2531/13-а без змін.

21 жовтня 2016 року Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області складено податкову вимогу №14-13 згідно якої станом на 20.10.2016 сума податкового боргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 202 125,86 грн., в тому числі 154 440,86 грн. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та 47 685,00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

21.11.2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременецької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача №14-13 від 21.10.2016 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2016 року по справі №816/1466/16, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.06.2017 р. по справі №876/2320/17 та постановою Верхового Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 31.08.2021 р. по справі №819/1466/16 позов задоволено, податкову вимогу Кременецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №14-13 від 21 жовтня 2016 року визнано протиправною та скасовано.

Отже, за результатами судового оскарження у адміністративній справі №819/2531/13-а грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, визначені позивачу в податковому повідомлені-рішення Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 15.07.2013 № в частині збільшення грошового зобов`язання на суму 190740,00 грн. за основним платежем та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, 12.05.2016 р. набули статусу узгоджених.

15.07.2013 Кременецькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Тернопільській області було сформоване податкове повідомлення-рішення №0, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 190740,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 47685,00 грн.

Згідно з актом про результати тематичної перевірки від 13.12.2017 №2867/7/19-00-10-00- 02/19236 відповідачем самостійно виявлені порушення вимог Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 р. №375, та приписів п. 7 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.12.2015 року №1204, на підставі чого робочою групою запропоновано, зокрема, скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2016 р. №0, що реалізовано рішенням Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 21.12.2017 р. №2993/7/19-00-10-03-11/ НОМЕР_2 .

Поряд з цим, за результатами тематичної перевірки запропоновано сформувати нове податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання позивача за результатами судового оскарження в загальному розмірі 238425,00 грн. податку з доходів фізичних осіб відповідно до вимог Порядку №1204 та з врахуванням функціональних обов`язків та повноважень контролюючих органів.

На виконання вказаного, 26.12.2017 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області складено податкове повідомлення-рішення №6, в якому вказано, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на підставі акту перевірки №525/17/ НОМЕР_3 від 20.06.2013 p. встановлено порушення п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п. 123.1 ст.123 ПК України. У зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 ст. 54, пункту 58.1 ст. 58 ПК України та п. 60.4 ст.60, п.123.1 ст.123 ПК України, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 238425,00 грн., в тому числі:

- 190740,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 47685,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

16 січня 2018 року Головним управлінням ДФС у Тернопільській області складено податкову вимогу №940-17, згідно якої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) повідомлено про те, що станом на 15.01.2018 р сума податкового боргу платника податків становить 315838,33 грн., в тому числі: 163664,39 грн. основний платіж, 47685,00 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та 104488,94 грн. пеня.

ФОП ОСОБА_1 не погодившись із цими рішеннями контролюючого органу, 05.02.2018 р. звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС України у Тернопільській області, в якій просив визнати протиправними дії ГУ ДФС України у Тернопільській області щодо складання та надсилання податкового повідомлення-рішення від 26.12.2017 р. № 6, а також визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і податкову вимогу Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року по справі №819/315/18, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 року, позов задоволено частково, визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. №940-17.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.07.2021 року по справі №819/315/18, задоволено касаційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області, скасовано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 26.12.2017 р. № 6 і податкової вимоги Головного управління ДФС України у Тернопільській області від 16.01.2018 р. № 940-17 та в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, а у решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року, залишено без змін.

07.10.2021 року ГУ ДПС у Тернопільській області винесено податкову вимогу №0-1912, згідно якої станом на 06.10.2021 сума податкового боргу ОСОБА_1 за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 503195,38 грн., у тому числі 189690,00 грн. -податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, 47685,00 грн.- штрафу та 265820,38 грн. -пені.

Не погодившись із винесеною податковою вимогою позивач звернувся до суду з проханням про її скасування.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги з приводу винесення оскаржуваної вимоги у строк понад 1095 днів з дня (12.05.2016 р.) виникнення податкового боргу ОСОБА_1 та не вжиття протягом зазначеного строку контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили

Відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого здійснюється адміністративне або судове оскарження платником податків рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання (пп.102.3.5 п.102.3 ст.102. ПК України).

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Відповідно до п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З урахуванням приведених положень законодавства та фактичних обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що оскільки податкова вимога надсилається в порядку п.59.3 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, а у відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, яке згідно абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили, та встановленого згідно рішення суду, що набрало законної сили у справі №819/315/18 правомірного застосування контролюючим органом механізму визначеного пп.60.1.5 п.60.1 ст.60 ПК України та п.60.4 ст.60 ПК України, контролюючий орган правомірно виніс оскаржувану в даній адміністративній справі №500/9525/21 податкову вимогу №0- 1912 від 07.10.2021 року після неодноразового судового оскарження одних і тих же грошових зобов`язань.

Суд звертає увагу, що з моменту проголошення 30 липня 2021 року постанова Верховного Суду у справі №819/315/18 набрала законної сили, а відтак грошові зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні форми Р Головного управління ДФС у Тернопільській області від 26.12.2017 року №6, а саме в частині 238 425грн. (основний платіж - 190740грн., штрафні санкції - 47 685 грн.) стали узгодженими згідно з нормами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України.

Позаяк, до вказаної дати грошове зобов`язання не набуло статусу податкового боргу, оскільки перебувало в стадії судового оскарження, а тому твердження позивача про те, що оскаржувана податкова вимога винесена з пропуском 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу є безпідставним та таким, що правомірно відхилено судом першої інстанції.

Враховуючи, що суми грошового зобов`язання визначені в податковому повідомленні-рішенні від 26.12.2017 року № 6 в частині 238 425 грн. (основний платіж - 190 740 грн., штрафні санкції - 47 685 грн.) узгодились 30 липня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, а саме 10 серпня 2021 року.

Натомість, позивач узгодженої суми податкового зобов`язання не сплатив, а відтак виник податковий борг, наслідком чого є підставне винесення контролюючим органом податкової вимоги №0-1912 від 07.10.2021 року.

Відносно ж доводів позивача, які стосуються недопустимості включення до податкової вимоги сум пені за період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пп.129.1.2. ст. 129 ПК України, при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 52-1 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Розділу XX "Перехідні положення" ПК України, установлено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Відтак, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Судом установлено, що 12 березня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на усій території України установлено карантин (постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 від 11.03.2020 р. №211, "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" від 20 травня 2020 р. №392, "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 22 липня 2020 р. №641 та "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 9 грудня 2020 р. №1236 із змінами та доповненнями).

Згідно розрахунку пені який протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

До матеріалів справи, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань, пеня ФРП Гавришку В.П., за період карантину, не нараховувалась.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстав для списання податкового боргу та задоволення вимог позивача у спірних правовідносинах не має, позаяк податкова вимога Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.10.2021 №0-1912 винесена після неодноразового оскарження позивачем одних і тих же грошових зобов`язань, правомірність нарахування яких, встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. При цьому, зібраними доказами підтверджено, що за період визначений пунктом 52-1 Підрозділу 10 "Інші перехідні положення" Розділу XX "Перехідні положення" ПК України нарахування пені для позивача не проводилось.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 500/9525/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді С. П. Нос
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 24 листопада 2022 року