Справа № 473/2999/22
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2022-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/2999/22
РІШЕННЯ

іменем України

"28" листопада 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю: секретаря судових засідань Ніколаєнко Г.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

в листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25.10.2022 поліцейський ДОП СДОП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області виніс відносно нього постанову серії ГАБІ №818088, якою встановлено, що 25.10.2022 о 14 год. 10 хв. він здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, в зв`язку з чим просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. При цьому зазначав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП (він не здійснював виклик поліції, а лише повідомив про порушення працівниками поліції ПДР). Водночас відповідачем не надано жодних доказів щодо вчинення позивачем відповідного правопорушення. Крім того, провадження в адміністративній справі здійснювалося поліцейським з грубими процесуальними порушеннями.

17.11.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній вказував на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , відповідність оскаржуваної постанови вимогами закону, а також підтвердження належними доказами обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

Суд з урахуванням вимог ч.1 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника відповідача, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2022Вознесенським РУП ГУНП в Миколаївській області зареєстровано заяву ОСОБА_1 зі служби 102 за №9933, яка надійшла о 14 год. 10 хв. Останній повідомив, що 25.10.2022 о 14 год. 08 хв. за адресою: м.Вознесенськ, вул. Синякова, інспектор поліції Лісовий на службовому автомобілі порушив ПДР, на зауваження заявника з цього приводу не відреагував. За даним фактом заявник виявив намір написати заяву.

15.10.2022 поліцейський ДОП СДОП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Ніколайчук О.В. винесла відносно позивача постанову серії ГАБІ №818088, якою встановлено, що 25.10.2022 о 14 год. 10 хв. останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Аналізуючи доводи сторін , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає в виклику особою пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань для надання допомоги, яка знала наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою та бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів (ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, відповідачем не надано належних доказів щодо підтвердження здійснення позивачем виклику, в тому числі завідомо неправдивого, працівників поліції.

Оскаржувана постанова містить лише загальне посилання на об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, без зазначення конкретних обставин по справі, доказів, зокрема, показання свідків, записів технічних приладів, тощо, на підставі яких працівником поліції було зроблено висновок про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

За встановлених обставин, оскільки відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача також слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ГАБІ №818088 від 25.10.2022 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, справу про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (ідентифікаційний код 40108735) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В.Лузан