Справа № 600/2191/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Чернівці Справа № 600/2191/22-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 51386,93 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується борг на загальну суму 51386,93 грн, в тому числі: з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та по орендній платі з фізичних осіб. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.07.2022 відкрито провадження в адміністративні справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257-263 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача телефонограмою від 04.07.2022, з використанням засобів мобільного зв`язку, які зазначені в Ідентифікаційних даних, що підтверджується матеріалами справи.

Більше того, про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повторно повідомлено відповідача, що підтверджується проставленням підпису в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення 08.11.2021.

Заяви про визнання позову або відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей УДМС України в Чернівецькій області від 16.12.2021, за обліками ВОМІРМП УДМСУ в Чернівецькій області ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована 26.02.2001 як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 , а 30.10.2018 - припинила підприємницьку діяльність. Стан платника податків: 11 припинено, але не знято з обліку (а.с. 6).

Згідно реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки про наявне нерухоме майно, відповідач є платником податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:

- нежитлова будівля, загальною площею 15,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дата державної реєстрації права власності: 19.03.2010;

- нежитлова будівля (заправа), загальною площею 43,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Дата державної реєстрації права власності: 29.12.2013;

- будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Дата державної реєстрації права власності: 14.10.2014;

- квартира, загальною площею 69 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації права власності: 24.02.2006.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За відповідачем рахується податковий борг у сумі 51386,93 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та відомостями, що вказані у інтегрованих картках та складається з боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3507,49 грн та орендній платі у розмірі 47879,44 грн.

З матеріалів справи видно, що податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та орендній платі у відповідача виник на підставі наступних податкових повідомлень-рішень:

- форми Ф від 12.06.2018 № 0-2412, яким визначено податкове зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 48,32 грн (а.с. 8);

- форми Ф від 12.06.2018 № 0-2412, яким визначено податкове зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 1385,60 грн (а.с. 8);

- форми Ф від 12.06.2018 № 0-2412, яким визначено податкове зобов`язання за 2017 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 1385,60 грн (а.с. 8);

- форми Ф від 15.05.2019 № 0-2412, яким визначено податкове зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 1612,06 грн (а.с. 7);

- форми Ф від 15.05.2019 № 0-2412 , яким визначено податкове зобов`язання за 2018 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 140,54 грн (а.с. 7);

- форми Ф від 04.06.2021 № 0-2412 , яким визначено податкове зобов`язання за 2019 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 157,53 грн (а.с. 7);

- форми Ф від 06.04.2021 № 0-2412, яким визначено податкове зобов`язання за 2020 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 163,44 грн (а.с. 7);

- форми Ф від 01.07.2021 № -2401, яким визначено податкове зобов`язання за 2021 рік по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 67209,48 грн (а.с. 9).

Вказані податкове повідомлення-рішення надіслані на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що відповідачем 19.08.2021 отримано податкове повідомлення-рішення від 01.07.2021 № -2401, що підтверджується інформацією АТ Укрпошти та треку вручено адресату під розпис 19.08.2021 (а.с. 9 на звороті).

Решта податкові повідомлення-рішення повернулися до відповідача з відміткою про причини невручення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, наведені вище податкове повідомлення рішення, враховуючи положення ст. 58 ПК України, вважається врученими відповідачу.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст.56 ПК України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкове повідомлення-рішення є узгодженим.

Судом встановлено, що грошове зобов`язання визначене контролюючим органом відповідачем в добровільному порядку не сплачене, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 51386,93 грн, в т.ч.: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3507,49 грн та орендній платі у розмірі 47879,44 грн.

Наведена обставина також підтверджується інтегрованими картками платника податків.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податкову вимогу форми Ф від 09.04.2019 № 12811-50, надіслано позивачем рекомендованим поштовим відправленням за місцем останнього відомого місцезнаходження відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 23).

Згідно довідки Укрпошти від 05.11.2018, поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто на адресу позивача, причини невручення "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 23 на звороті).

Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 70.7 ст. 70 ПК України).

Враховуючи наведену норму, а також наведені обставини, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми Ф від 09.04.2019 № 12811-50 вважається врученою відповідачу за місцем останнього відомого його місцезнаходження.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 257-263, 293 та 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 51386,93 грн до місцевого бюджету.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління ДФС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, );

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.К. Левицький