Справа № 750/7381/22
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7381/22
Провадження № 2-а/750/87/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря Мойсієнко К.А.,
за участю представника позивача Пономаренко О.В.,

представника відповідача Андрушка М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову № 369 від 20 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.
Позивач обґрунтував свій позов тим, що зазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних. Однак, ОСОБА_1 вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу є незаконною, оскільки жодного виклику про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 він не отримував, а тому йому не було відомо а ні про час, а ні про дату коли необхідно з`явитись. Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що позивач був поінформований про необхідність прибуття до центру комплектування. Проте, конверт разом з протоколом та оскаржуваною постановою, які були датовані «20.10.2022», позивач виявив в своїй поштовій скриньці лише 28 жовтня 2022 року.
Крім того, розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП було проведено без його виклику в день складання протоколу, що позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі правом на захист.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно рапорту начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенанта ОСОБА_2 від 18.10.2022, на обліку офіцерів запасу перебуває молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання Указу Президента України за № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_3 неодноразово здійснювались телефонні дзвінки на номер мобільного оператора, яким користується позивач з метою його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, направлення на військово-лікарську комісію, перевірки підстав для надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією та, як наслідок, визначення призначення на особливий період. Але, у зв`язку із тим, що зв`язатися з позивачем не вдалося, 18 жовтня 2022 року здійснено виїзд за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, оскільки ОСОБА_1 був відсутній за вказаною адресою, тому повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 була залишена в його поштовій скриньці. На вказаний виклик позивач не з`явився, у зв`язку із чим було складено протокол за ст. 210-1 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, які були направлені за вказаним місцем проживання ОСОБА_1 , що значиться в його обліковій справі.
Також представник відповідача вказує, що в позовній заяві не наведено жодних причин поважності неявки позивача за викликом, що свідчить про свідоме умисне ухилення від явки до територіального центру комплектування і соціальної підтримки та нехтування виконувати Конституційний обов`язок по захисту Батьківщини.
Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій підтримала доводи, викладені в позовній заяві та заперечувала щодо доводів відповідача, зазначених у відзиві.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Також представник позивача пояснила, що позивач дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , хоча зареєстрований з 06.10.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , але за місцем реєстрації не проживав. Позивач у своїй поштовій скриньці за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 28 жовтня 2022 року виявив конверт, в якому містилися протокол та оскаржувана постанова, обидва датовані 20 жовтня 2022 року. Оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, у протоколі записані неправдиві відомості що він нібито відмовився від підпису та надання пояснень і розгляд справи відбувся без його участі та належного повідомлення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Також представник позивача у судовому засіданні зазначила, що позивач до цього часу не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що не бажає, що б його було притягнуто до відповідальності ще й за те, що він не повідомив військкомат про зміну свого зареєстрованого місця проживання, а тому інформацію про те, що він є студентом денної форми навчання, позивач надіслав відповідачу поштою.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач повинен з`явитися особисто до ІНФОРМАЦІЯ_2 із своїм військовим квитком (приписним посвідченням) для уточнення військово-облікових даних та перевірки підстав для надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, у разі підтвердження такої підстави. Інформація про відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією має бути зазначена у наданих позивачем документах, які зберігаються у нього, а тому без особистої явки позивача не може бути здійснена відповідна відмітка у його військовому квитку.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 20 жовтня 2022 року № 369 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за ст. 210-1 КУпАП, за те, що він не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних (а.с. 11).
Аналогічний зміст адіміністративного правопорушення наведений у протоколі від 20 жовтня 2022 року про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, складений заступником начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником відділення рекрутингу та комплектування, підполковником ОСОБА_4 (а.с. 10).
Як вбачається із зазначеного протоколу, 20.10.2022 о 10.30 год. було встановлено, що громадянин України, офіцер запасу, ОСОБА_1 , 1999 року народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), під час проведення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (де перебуває на обліку), про що був проінформований, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних.
При цьому ні в протоколі, ні в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено за якою частиною ст. 210-1 КУпАП його притягнуто до відповідальності.
Представник відповідача у судовому засіданні зазначив та просив суд вважати, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої головою Понорницької селищної ради Іващенком В.І., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 06 жовтня 2021 року по теперішній час, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі № 379 (а.с. 9).

Проте, в своїй позовній заяві позивач зазначив фактичне місце проживання АДРЕСА_1 . Така ж адреса позивача зазначена і в укладеному з адвокатом договорі про надання правничої допомоги (а.с. 2, 14).

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що позивач дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому і виявив у своїй поштовій скриньці примірник оскаржуваної постанови з протоколом, при розгляді якої не приймав участі та не був повідомлений.

Позивач у позовній заяві зазначив, що на даний час він навчається в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка на денній формі навчання, термін закінчення університету січень 2024 року, про що надав довідку № 237 від 01 листопада 2022 року (а.с. 13).

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що таку довідку про навчання позивач надіслав відповідачу поштою, оскільки не хоче особисто з`являтися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остерігається бути притягнутим до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи офіцером запасу, не повідомив військкомат про зміну зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач стверджує, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення теж складався без його участі та в ньому записані неправдині дані, що він від підпису відмовився.

Вказане знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За нормативними правилами статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

В даній справі, в порушення вимог чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесені в один день, без належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що позивач не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у постанові не зазначено за якою частиною цієї статті позивача притягнуто до відповідальності), протокол складений в один день з постановою без участі позивача та належного його повідомлення, у зв`язку із чим позивач був позбавлений можливості скористатися своїми правами, а тому суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову, і враховуючи, що строки притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися, справу направити на новий розгляд уповноваженої посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має з`ясувати всі обставини справи, як це передбачено ст. 280 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.
Скасувати постанову начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_5 № 369 від 20 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова