Справа № 456/6218/21
Суддя: Гладишева Х. В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Титикайла І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

В провадження Франківського районного суду м.Львова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №287707 від 27.11.2021 року.

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №287707 від 27.11.2021 року скасувати, а провадження у справі закрити.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Зазначив, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності на думку відповідача слугувало порушення вимог п.п.2.1а Правил дорожнього руху України. Однак зазначає, що відповідачем не зазначено жодного рішення, яким його позбавлено права керування транспортним засобом. Крім цього покликається на відсутність причин для зупинки працівниками поліції його транспортного засобу. Просив визнати дії інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України Авєршина С.С. незаконними, постанову про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №287707 від 27.11.2021 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2021 року адміністративну справу передано за підсудністю до Франківського районного суду м.Львова.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.01.2022 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 залишено без руху.

21.02.2022 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору та клопотання про заміну неналежного відповідача, в якому просив замінити відповідача - інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України Авєршина Сергія Сергійовича на Департамент патрульної поліції України.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 25.02.2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС у відкритому судовому засіданні.

10.03.2022 року розгляд справи відкладено на 29.04.2022 року.

29.04.2022 року за клопотання представника позивача адвоката Родікова Т.В. розгляд справи відкладено на 13.05.2022 року.

13.05.2022 року за клопотанням позивача, у зв`язку з перебуванням його захисника в ЗСУ розгляд справи відкладено на 05.08.2022 року.

05.08.2022 року у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці розгляд справи відкладено на 30.08.2022 року.

30.08.2022 року за клопотання представника позивача адвоката Родікова Т.В. розгляд справи відкладено на 09.09.2022 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 09.09.2022 року витребувано в Сихівського районного суду м.Львова копії записів з відеозфайлами з нагрудних камер поліцейських, які знаходяться в матеріалах справи №464/8399/21, що стосуються факту зупинки та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Розгляд справи призначено на 06.10.2022 року.

06.10.2022 року за клопотання представника позивача адвоката Родікова Т.В. розгляд справи відкладено на 03.11.2022 року.

В судовому засіданні 03.11.2022 року позивач підтримав позовні вимоги, покликався на безпідставність постанови та просив врахувати, що він вважав незаконним постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, якою його позбавлено права керування транспортним засобом. Просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки не повідомляв.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.ч.4 і 5 ст.250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2021 року, залишеною постановою Львівського апеляційного суду від 19.05.2021 року без змін, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

27.11.2021 року інспектором в1р3б2 Управління патрульної поліції у Львівській області Авєршиним С.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАВ №287707, згідно якої ОСОБА_1 27.11.2021 року о 08.08 год. на вул.Г.Хоткевича у м.Львові, керував транспортним засобом без права керування, оскільки був позбавлений права керування Франківським районним судом м.Львова, порушивши п.2.1а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Суд досліджуючи копії записів з відеофайлами нагрудних камер поліцейських, які стосувалися факту зупинки та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановив, що позивач пред`явив працівникам поліції посвідчення водія свого друга. Разом з тим, працівникам поліції за державними номерами транспортного засобу вдалося з`ясувати особу водія, яким виявився ОСОБА_1 , позбавлений 19.05.2021 року Франківським районним судом м.Львова права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Під час оформленння документів про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, працівники поліції запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26.07.2022 року (справа №464/8399/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

Наведені вище обставини позивач підтвердив в судовому засіданні.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пунктом 1.1, 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом п.2.1 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.2,3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.2021 року, залишеною постановою Львівського апеляційного суду від 19.05.2021 року без змін, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд звертає увагу на те, що на день винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 працівники поліції діяли у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, суд прийшов до висновку, що постанову слід залишити без змін, а адміністративний позов без задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

ухвалив :

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №287707 від 27.11.2021 року залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій незаконними та скасування постанови про накладення адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департаменту патрульної поліції України (02000, м. Київ, вулиця Лютнева, 58).

Суддя Х.В.Гладишева