Справа № 826/9520/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Київ № 826/9520/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка

до Головного управління Держпраці у Київській області

про визнання протиправними та скасування припису, постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Київський національний університет імені Тараса Шевченка (далі по тексту - позивач, КНУ ім. Т.Шевченка) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держпраці), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №КВ110/71/П від 04 квітня2018 року;

- визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 25 квітня 2018 року №КВ110/73/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС-/103, №КВ110/73/АВ/П/ПТ/МГ/ФС-104.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на порушення процедури проведення інспекційного відвідування та порушення порядку прийняття оскаржуваних рішень, зокрема, відповідач не ознайомив позивача з результатами перевірки, направивши йому акт та припис, чим позбавив позивача права на надання заперечень на акт; порушено порядок заповнення акта у розділі IV та складено акт про відмову від підпису ще до вручення акта інспекційного відвідування; оскаржувані постанови винесені до ознайомлення позивача з актом інспекційного відвідування та раніше строку, зазначеного у приписі про усунення порушень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9520/18 і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ГУ Держпраці не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивач у позовній заяві визнає факт порушення строків виплати заробітної плати та зазначає, що фінансові санкції застосовуються незалежно від факту винесення припису; відповідачем дотримана процедура повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу відповідно до порядку №509.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що твердження відповідача про визнання позивачем факту порушення строків виплати заробітної плати не відповідає дійсності, оскільки позивач був позбавлений можливості надати зауваження та заперечення на акт інспекційного відвідування та захистити свої права в установленому законодавством порядку, повторно зазначено про неналежне повідомлення про дату і місце розгляду справи про накладення штрафу та про відсутність підстав для накладення штрафу у разі виконання припису.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

ГУ Держпраці проведено інспекційне відвідування позивача, результати якого оформлені актом інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №КВ 110/73/АВ від 04 квітня 2018 року (далі по тексту - акт). У розділі ІІІ «Опис виявлених порушень» зафіксовано 19 порушень.

Також відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №КВ 110/73/АВ/П/ПТ від 04 квітня 2018 року 14:00 год про те, що Закусило Олег Каленикович , працюючи на посаді першого проректора КНУ ім. Т. Шевченка вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у КНУ ім. Т. Шевченка, яке виявлено під час проведення інспекційного відвідування 04 квітня 2018 року, з переліком з 19 правопорушень. До протоколу додано акт, додаткові матеріали та копії документів.

04 квітня 2018 року ГУ Держпраці відносно позивача винесено припис про усунення виявлених порушень №КВ110/73/П, яким позивача зобов`язано усунути 19 виявлених порушень до 04 травня 2018 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії опису вкладення 20 квітня 2018 року на адресу позивача направлено акт (12 арк.), припис від 04 квітня 2018 року (8 арк.), протокол про адміністративне правопорушення (12 арк.).

25 квітня 2018 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ110/73/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС/103, якою на позивача, керуючись статтею 259 КЗпП України, статтею 59 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку №509 та на підставі абзацу 3 частини другої статті 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 11169,00 грн за порушення вимог частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці, частини першої, другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 34 Закону №108, частини першої статті 116 КЗпП України.

25 квітня 2018 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ110/73/АВ/П/ПТ/МГ/ФС-104, якою на позивача, керуючись статтею 259 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку №509 та на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 74460,00 грн за порушення частини першої та другої статті 107 КЗпП України, частини третьої статті 106 КЗпП України.

27 квітня 2018 року відповідачем складено акт про відмову від підпису №КВ110/73/ВП, в якому зафіксовано, що інспектором праці Рибачук А.В. у 3 примірниках складено акт та припис про усунення виявлених порушень від 04 квітня 2018 року №КВ110/73/П; 3 примірники акта, припису направлено об`єкту відвідування з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення; станом на 27 квітня 2018 року підписаний примірник акта, припису не повернуто.

Листом від 27 квітня 2018 року №04/112, направленим засобами поштового зв`язку 27 квітня 2018 року о 18:24:06 год, позивачем направлено на адресу відповідача зауваження до акта інспекційного відвідування.

Відповідач листом від 05 травня 2018 року №44/2/18/6608 за наслідками розгляду листа позивача від 27 квітня 2018 року №04/112 проінформовано позивача про процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами та про виявлені в ході інспекційного відвідування порушення, про що свідчить відсутність підтверджуючих документів.

Вважаючи оскаржувані припис та постанови відповідача протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 259 КЗпП України, встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі по тексту - Порядок №295).

Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів (пункт 2 Порядку № 295).

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів; Пенсійного фонду України та його територіальних органів; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Пунктом 15 Порядку № 295 передбачено, що за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.

Пунктом 10 Порядку № 295 встановлено, що тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Згідно положень пунктів 11 та 12 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, винесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Положеннями пунктів 19 та 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Форму акта із зазначенням переліку питань, що підлягають інспектуванню, форму довідки, припису, вимоги, постанови про накладення штрафу затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України № 1338 від 18 серпня 2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 грудня 2017 року за № 1500/31368.

Пунктом 21 Порядку № 295 передбачено, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно пункту 26 Порядку № 295, у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування. Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання. У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інспекційне відвідування призначене наказом ГУ Держпраці від 15 березня 2018 року №672 на підставі звернення гр. ОСОБА_2 про порушення законодавства про працю від 14 лютого 2018 року; на підставі вказаного наказу відповідачем видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 22 березня 2018 року №110 та вручено позивачу вимогу про надання документів від 27 березня 2018 року №110. За результатами проведеного інспекційного відвідування відповідачем у зв`язку з виявленням численних порушень трудового законодавства складено акт інспекційного відвідування та припис про усунення виявлених порушень.

При цьому, судом не встановлено порушень при винесенні оскаржуваного припису про усунення виявлених порушень від 04 квітня 2018 року №КВ110/72/П чи порушення процедури його винесення, з урахуванням чого відсутні підстави вважати його протиправним, а отже позовні вимоги у частині визнання протиправним та скасування припису є не обґрунтованими документально та нормативно та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, суд зазначає таке.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року (далі по тексту - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до пункту 4 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Одним із ключових питань у справі є виконання відповідачем пункту 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

У постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №813/3415/18 викладена така правова позиція:

« 38. обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

39. Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

40. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

41. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

42. Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

43. Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною».

Суд зазначає, що обов`язок повідомити про розгляд справи пов`язаний саме з реалізацією права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази.

Як свідчать матеріали справи, що позивачу відповідно до опису вкладення направлено засобами поштового зв`язку 20 квітня 2018 року акт інспекційного відвідування, оскаржуваний припис та протокол про адміністративне правопорушення. Позивач зазначив в адміністративному позові, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи, про отримання зазначених документів 27 квітня 2018 року та листом від 27 квітня 2018 року направив зауваження на акт інспекційного відвідування. Проте, відповідач без дотримання законодавчо встановлених строків направлення акта інспекційного відвідування та не надавши можливості надати позивачу свої зауваження чи заперечення до акта, виніс оскаржувані постанови про накладення штрафу.

При цьому, жодних доказів отримання у законодавчо встановлений термін повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, як це передбачено пунктом 6 Порядку № 509, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд вважає, що позивача було позбавлено можливості подавати відповідні пояснення та докази з приводу виявлених порушень.

При цьому, у суду відсутні підстави вважати, що позивач ухилявся від отримання повідомлення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення позивача про дату та місце розгляду справи про накладення штрафу.

Враховуючи вищезазначене, позивача було позбавлено права на участь у розгляді справи та права на захист своїх прав, а тому суд позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов відповідача про накладення штрафу підлягають задоволенню.

Водночас, судом не досліджуються виявлені під час інспекційного відвідування порушення трудового законодавства, оскільки зазначене не є підставами цього адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем частково доведено правомірність оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у спірному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають частковому відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Київського національного університету імені Тараса Шевченка задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 25 квітня 2018 року №КВ110/73/АВ/П/ПТ/ЗБ-ФС-/103, №КВ110/73/АВ/П/ПТ/МГ/ФС-104

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка (; адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 60) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1174,67 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (; адреса: 04060, м. Київ, вул. Вавілових, буд. 10).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська