Справа № 140/5320/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/5320/20 пров. № Н-А/857/9452/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №140/5320/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, заявник) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 13 рішення Міністерства оборони України про відмову старшому сержанту запасу ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності пов`язаної із захистом Батьківщини в зоні проведення АТО, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №31 від 28 лютого 2020 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити старшому сержанту запасу ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року, яке прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволений повністю:

- визнано протиправним та скасовано пункт 13 рішення Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи з 07 серпня 2018 року внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні проведення АТО, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28 лютого 2020 року № 31;

- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні проведення АТО, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 07 серпня 2018 року, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 №975, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі №140/5320/20 та прийнято нове, яким ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року, просить скасувати це судове рішення та прийняти нове, яким залишити без змін рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що ключовим питанням у цій справі для скасування рішення суду першої інстанції була правильність застосування до спірних відносин абзацу другого п. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. Зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року 1р/11/2022 (3-192/2020(465/20) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, відтак вважає ця обставина є підставою для перегляду судового рішення за виключною обставиною.

По суті порушених у заяві ОСОБА_1 питань інші учасники справи пояснень суду не надали.

Розгляд заяви здійснюється у порядку письмового провадження, без фіксації технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року з огляд на наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 в періоди з 02 жовтня 2014 року по 26 грудня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у в/ч АДРЕСА_1 ), шахта Полтавська, є учасником бойових дій, що підтверджується копією довідки військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05 січня 2015 року №520 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та посвідчення серії НОМЕР_2 від 13 серпня 2018 року.

11 травня 2015 року наказом командира в/ч п/п В0116 №90 заявник був звільнений у запас за п. «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до несення військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час) відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

16 квітня 2015 року Волинською обласною МСЕК, на підставі свідоцтва про хворобу №455 виданого 16 березня 2015 року ВЛК госпітальна при в/ч НОМЕР_3 , було встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби, за №138011.

Військово-лікарською комісією Західного регіону від 21 травня 2015 року за №345 позивач був визнаний «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час», відмінено постанову ГВЛК при в/ч НОМЕР_3 про причинний зв`язок захворювання, встановлено захворювання, так, пов`язані з захистом Батьківщини, про що Волинська обласна МСЕК з 09 червня 2015 року по 01 липня 2016 року повторно встановила ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язані з захистом Батьківщини за №138229.

25 травня 2016 року Волинською обласною МСЕК вчергове було встановлено ІІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язані з захистом Батьківщини за №386146.

Згідно довідки Волинської обласної МСЕК 07 серпня 2018 року за №759377 ОСОБА_1 встановлено довічно ІІ групу інвалідності захворювання, так, пов`язану з захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 03 січня 2020 року звернувся через Волинський ОВК до Міністерства оборони України із заявою та документами про виплату компенсації відповідно до чинного законодавства по ІІ групі інвалідності, з врахуванням виплаченої суми по ІІІ групі.

Згідно витягу з протоколу засідання Комісії від 28 лютого 2020 року №31 (пункт 13), Комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги старшому сержанту в запасі ОСОБА_1 , якого 11.05.2015 звільнено з військової служби та 09 червня 2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12ААА №138229 від 09 червня 2015 року), а 07 серпня 2018 року під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія 12ААА №759377 від 07 серпня 2018 року. Вказане рішення мотивоване тим, що між первинною втратою працездатності, яка визначалася у відсотках, та втратою працездатності у вигляді встановлення ІІІ групи інвалідності, пройшов термін понад 2 роки, тому немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. У цьому ж рішенні зазначено що допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності виплачена в сумі 182700 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Положення пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2014 року. З огляду на це, апеляційний суд прийшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги, оскільки зміна підстав для призначення позивачу одноразової допомоги відбулась.

Основний мотив заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення суду першої інстанції за виключними обставинами полягає у покликанні на визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року 1р/11/2022 (3-192/2020(465/20).

За приписами статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами та однією з підстав такого перегляду є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Апеляційний суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Як встановлено судом, спір виник щодо права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності з 07 серпня 2018 року, внаслідок травми, захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Отже, до спірних відносин застосовується законодавство, що діяло на 07 серпня 2018 року.

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року 1р/11/2022 (3-192/2020(465/20) зазначено про те, що Пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII зі змінами, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Іншими словами згадана правова норма не підлягає застосуванню до правовідносин, які виникли після ухвалення цього рішення, однак зберігає свою дію щодо правовідносин, які існували до його прийняття, так як Конституційним Судом України не зазначено ретроактивних положень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстав для скасування постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року відсутні.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 229, 248, 310, 325, 369 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №140/5320/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний