Справа № 380/204/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/204/22 пров. № А/857/10201/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року (суддя Сакалош В.М., час ухвалення 09:57 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту 21.06.2022),

в адміністративній справі №380/204/22 за позовом Приватного підприємства "Євротерм-Львів" до Головного управління ДПС у Львівській області,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

У січні 2022 року позивач ПП "Євротерм-Львів" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДПС у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25771/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25772/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25773/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25774/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11 від 19 листопада 2021 р.; 6) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25698/13-01-07-16 від 19 листопада 2021 р.; 7) судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25771/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25772/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25773/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25774/13-01-07-02 від 19 листопада 2021 р.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11 від 19 листопада 2021 р.. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №25698/13-01-07-16 від 19 листопада 2021 р.. Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань 3537,00 грн. сплаченого судового збору на користь позивача.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування всіх обставин справи та дослідження доказів, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що під час проведення перевірки встановлено розбіжності за 4 квартал 2017 року, між показниками доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування, задекларованими підприємством у звіті про фінансові результати, та відображеними за даними бухгалтерського обліку, що вплинуло на визначення фінансового результату до оподаткування в податковому обліку, а тому контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.11.2021 №25771/13-01-07-02. Щодо 187750, 00 грн. кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності апелянт вказує, що згідно з даними бухгалтерського обліку ПП Євротерм-Львів, а саме: журналів ордерів по бухгалтерському рахунку 361, Розрахунки з вітчизняними покупцями станом на 01.10.2017 та станом на 31.12.2019 року обліковується кредиторська заборгованість перед покупцем ПП Ренесанс-Стиль по договору поставки (котли) №28/07/14 на суму 187750,46 грн., яка станом на 30.06.2021 не була погашена. Згідно з даними оборотів по рахунку 361 за жовтень 2017 року червень 2021 року ПП Євротерм-Львів по взаєморозрахунках з ПП Ренесанс-Стиль станом на 01.10.2017 та 30.06.2021 в розрізі договорів встановлено наявність дебіторської заборгованості за відвантажений товар в сумі 1285267,67 грн. та кредиторської заборгованості по отриманій попередній оплаті згідно з договором від 28.07.2014 №28/07/14 в сумі 187750,46 грн., отже кредиторська заборгованість підприємства перед ПП Ренесанс-Стиль в загальній сумі 187750,46 грн. підпадає під визначення безповоротна фінансова допомога та повинна бути відображена в складі інших доходів. Щодо ППР від 19.11.2021 №25772/13-01-07-02 апелянт вказує, що перевіркою встановлено, що ПП Євротерм-Львів у період з 01.12.2018 по 31.01.2021 списано з балансу підприємства за рахунок непокритого збитку ТМЦ на загальну суму 239623,51 грн. Під час проведення перевірки не підтверджено використання товару собівартістю 239623,51 грн. списаного з балансу підприємства за рахунок непокритого збитку в господарській діяльності ПП «Євротерм-Львів». Отже, при списанні ТМЦ на цілі, не пов`язані з господарською діяльністю, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ всього на суму 47925 грн. Щодо ППР від 19.11.2021 №25773/13-01-07-02 перевіркою також встановлено, що згідно з банківськими виписками за червень 2021 року та платіжними дорученнями від 15.06.2021 №2756 ПП Євротерм-Львів отримало від ТзОВ Гарантбудінвест оплату за радіатори в сумі 500000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 83333,33 грн. відповідно до попередньо виписаного рахунку на оплату на загальну суму (з врахуванням знижки) 1091811,55 грн. від 07.06.2021 №2748 по договору 03.02.2020 №030220. Перевіркою ПП Євротерм-Львів за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 встановлення порушення щодо реєстрації підприємством податкових накладних в ЄРПН в результаті допущених порушень податкового законодавства. Щодо податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25774/13-01-07-02, перевіркою ПП «Євротерм-Львів» за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 рр. встановлено порушення щодо реєстрації підприємством податкових накладних в ЄРПН в результаті допущених порушень податкового законодавства, а саме, щодо заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість (внаслідок не включення до складу податкового зобов`язання з ПДВ по першій події отриманих авансових оплат від ТзОВ «Гарантбудінвест») за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 рр. на суму ПДВ 83333 грн, в тому числі за червень 2021 - на суму 83 333 грн. Вважає скаржник, що ПП «Євротерм-Львів» на порушення п.201.10 ст.201 ПК України не складено та не зареєстровано в ЄРПН, зведені податкові накладні за ставкою 20% за грудень 2018 року - на суму 17979 грн, за липень 2019 року - на суму 5947 грн, за жовтень 2019 року - на суму 879 грн, за січень 2020 року - на суму 2875 грн, за квітень 2020 року - на суму 1113 грн, за грудень 2020 року - на суму 11885 грн, за січень 2021 року - на суму 7247 грн. Щодо ППР від 19.11.2021 року №25698/13-01-07-16, під час проведення перевірки було встановлено, що у поданій податковим агентом формі 1 ДФ за 1-4 кв.2018 року та 1-4 кв. 2019 року містяться помилки у реєстраційних номерах облікових карток платників податків, чим порушено п.51.1 ст.51, абз.«б» п.176.2 ст.176 ПК України. У зв`язку з чим до позивача застосована штрафна санкція на підставі пп.54.3.5 п.54.3 ст.54, пп.119.1 ст.119 ПК України у сумі 1020, 00 грн.. Крім того, в доповненнях до апеляційної скарги щодо податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25755/13-01-07-02 апелянт зазначає, що при винесенні судом оскарженого рішення не надано жодної правової оцінки щодо порушення п.2 ст.13 Закону №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон №2473-VIII) (по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеного з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща).

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 28.04.2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що вимоги апеляційної скарги є повністю безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 04.10.2021 р. по 25.10.2021 р. Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ПП Євротерм-Львів з питань дотримання податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2017 р. по 30.06.2021 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2017 року по 30.06.2021 року.

За результатами перевірки 01.11.2021 складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ПП Євротерм-Львів №20629/13-01-07-02/33532913 (далі - Акт перевірки) (а.с. 85-129 т.1) відповідно до якого перевіркою встановлено порушення:

- п.5, п.7, п.8 П(С)БО 15, п.6, п.7, п.10, п.17, п.18 П(С)БО 16, п.7 П(с)БО 15; п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього в сумі 37728 грн. в тому числі: за 2017 рік (4 квартал 2017 року) - в сумі 3933 грн., за 2019 рік (4 квартал 2019 року) - в сумі 33795 грн.;

- п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість всього у сумі 47925 грн.. в тому числі: за грудень 2018 року - на суму 10446 грн. за серпень 2019 року - на суму 13480 грн., за липень 2020 - 4867 грн. за січень 2021-19132 грн.;

- п.185.1 ст.185; п.187.1 ст.187, п.201.1, п.201.2, п.201.7 ст.201 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації за червень 2021 року) на 83333 грн.;

- п.201.10 ст.201 ПК України - не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні за ставкою 20% за грудень 2018 року - на суму 17979 грн., за липень 2019 року - на суму 5947 грн, за жовтень 2019 року - на суму 879 грн. за січень 2020 року - на суму 2875 грн. за квітень 2020 року - на суму 1113 грн. за грудень 2020 року - на суму 11885 грн. за січень 2021 року - на суму 7247 грн. червень 2021 року на суму ПДВ - 83333 грн.;

- п.2 ст.13 Закону №2473-VШ „Про валюту і валютні операції (із змінами та доповненнями) - підприємством порушено граничні строки розрахунків за операцією з експорту товарів по контракту від 21.12.2018 №2018-ЕЕ-04, укладеному з фірмою-нерезидентом ЕШОТЕКМ ТС5 5р. г. о. о (Польща);

- п.51.1 ст.51, абз.„б п.176.2 ст.176 ПК України - встановлено подання податковим агентом форми 1ДФ за 1-4 кв. 2018 року та 1-4 кв.2019 року з помилками у реєстраційних номерах облікових карток платників податків.

На підставі даних Акта перевірки 19 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №25771/13-01-07-02, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 41661,00 грн. грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 9432,00 грн. (а.с. 78-80 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №25772/13-01-07-02, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 47925,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 11981,25 грн. (а.с. 81-83 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №25773/13-01-07-02, яким ПП Євротерм-Львів зменшено розмірі від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 83333,00 грн. (а.с. 84-85, 77 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №25774/13-01-07-02, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму штрафу в розмірі 5825,21 грн. (а.с. 74-76 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №25755/13-01-07-11, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 34604,00 грн. (а.с. 71-72 т.1);

- податкове повідомлення-рішення №25698/13-01-07-16, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 73 т.1).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Суд першої інстанції вирішуючи правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 19.11.2021 року дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є частково незаконним, а позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Перевіряючи правомірність прийняття Головним управлінням ДПС у Львівській області податкових повідомлень-рішень від 19.11.2021р. №25771/13-01-07-02, №25772/13-01-07-02, №25773/13-01-07-02, №25774/13-01-07-02, №25755/13-01-07-11, №25698/13-01-07-16, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV (з змінами та доповненнями, далі - Закон №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч.2 ст.3 Закону №996-XIV).

Відповідно до статті 4 Закону №996-XIV, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах: повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25771/13-01-07-02, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 41661,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 9432,00 грн., колегія суддів враховує наступне.

Актом перевірки щодо повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2017 р. по 30.06.2021 р. встановлено його заниження всього в сумі 37728 грн., в тому числі: за 2017 рік (4 квартал 2017 року) - в сумі 3933 грн.; за 2019 рік (4 квартал 2019 року) - в сумі 33795 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п. 3.1.1.1 розділу 3 акта перевірки.

До такого висновку відповідач дійшов на підставі того, що ПП Євротерм-Львів занизило задекларовані у рядку 02 Декларацій Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського облік) або міжнародних стандартів фінансової звітності" за 2017 рік (4 квартал 2017 року) - в сумі 21848 грн. внаслідок розбіжності між фінансовим результатом, визначеним за даними бухгалтерського обліку підприємства, та фінансовим результатом, відображеним у податковій звітності, за - 2019 рік (4 квартал 2019 року) - в сумі 187750 грн. внаслідок не відображення в складі доходів кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

Враховуючи задекларовані ПП Євротерм-Львів показники в ряд. 02 Декларацій з податку на прибуток за 9 місяців 2017 року та за 2017 рік. сума фінансового результату до оподаткування (прибуток) за 4 квартал 2017 року становить 630366 гривень.

З врахуванням фактичних доходів та витрат підприємства, визначених за правилами бухгалтерського обліку за 4 квартал 2017 року, фінансовий результат до оподаткування (прибуток), що підлягає декларуванню в ряд. 02 Податковій декларації з податку на прибуток за 2017рік. за даними перевірки складає всього 652214 грн., а саме: 23051340 грн. (разом доходи (2000 + 2120 + 2240)) - 22399126 грн. (разом витрати (2050 + 2180 + 2270)) = 652214 гривень.

Враховуючи вищеописане, на порушення п.5, п.7, п.8 П(С)БО 15, п.6, п.7, п.10, п.17, п.18 П(С)БО 16, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу підприємством занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку за 2017 рік (4 квартал 2017 року) - на суму 21848 грн. (630366 грн. - 652214 грн.).

З цього відповідач робить висновок про заниження податку на прибуток за відповідний період. Однак, такий висновок контролюючого органу є помилковим відповідно до наступного.

Так, дійсно є розбіжність між фінансовим результатом, визначеним за даними бухгалтерського обліку підприємства, та фінансовим результатом, відображеним у податковій звітності на 21848 грн..

Однак, дані зазначені у фінансовому звіті суб`єкта малого підприємництва не превалюють над даними зазначеними у податковій декларації, оскільки на підставі саме податкової декларації здійснюється нарахування та сплата податкового зобов`язання.

Щодо суми 21848 грн. внаслідок розбіжності між фінансовим результатом, визначеним за даними бухгалтерського обліку підприємства, та фінансовим результатом, відображеним у податковій звітності, судом першої інстанції обґрунтовано враховано наступне.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

За змістом п.48.3 ст.48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно з п.48.4 ст.48 ПК України, у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.46.5 ст.46 ПК України).

Пунктами 49.1, 49.2 ст.49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Строки подання податкових декларацій визначені п.49.18 ст.49 ПК України, яким, зокрема, встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з п.49.8 ст.49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Як передбачено абз.1 п. 49.9 ст.49 ПК України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п.49.11 ст.49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Аналогічні положення містяться також у Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21.

Жодних застережень, що фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва превалює над податковою декларацією, і що при наявності розбіжностей в частині фінансового результату саме фінансовий звіт потрібно брати до уваги, чинне законодавство не містить.

Щодо суми 187750 грн. кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності, судом встановлено, що відповідно до Акту перевірки в ході її проведення встановлено, що згідно з даними бухгалтерського обліку ПП Євротерм-Львів, а саме: журналів-ордерів по бухгалтерському рахунку 361 „Розрахунки з вітчизняними покупцями" станом на 01.10.2017 та станом на 31.12.2019 обліковується кредиторська заборгованість перед покупцем ПП „Ренесанс-Стиль" по договору поставки (котли) №28/07/14 на суму 187750,46 грн. яка станом на 30.06.2021 не була погашена.

Згідно з представленими до перевірки документами встановлено, що ПП Євротерм- Львів не реалізовано товари (роботи, послуги) ПП „Ренесанс-Стиль в рахунок отриманої попередньої оплати. В зв`язку з цим сума даної заборгованості вважається безповоротною фінансовою допомогою відповідно до вимог п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України, а саме: безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості одного платника перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності.

З наведеного відповідач приходить до висновку, що на порушення п.7 П(с)БО 15; п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14; п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України ПП Євротерм- Львів (внаслідок невідображення в складі доходів кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності) занижено інші операційні доходи за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 на загальну суму 187750 грн. в тому числі за 2019 рік (4 квартал 2019 року) - суму 187750 гривень.

Однак, з такими висновки податкового органу погодитись не можна відповідно до наступного.

Як визначено пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За визначенням, викладеним в п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних осіб, прощена кредитором, за винятком заборгованості осіб, пов`язаних з таким кредитором, та осіб, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах; ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, яка не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб); д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Відповідно до п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України, сума заборгованості одного платника податку перед іншим платником податку, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.

Згідно з п.7 П(С)БО 15, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Таким чином, у разі якщо сума кредиторської заборгованості платника податку за отримані, але неоплачені товари (роботи, послуги) залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то у податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості, з урахуванням податку на додану вартість, включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

У свою чергу, статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність визначається як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Встановлено, що ПП Євротерм- Львів було вчинено дії, що свідчить про визнання ним свого боргу (підписано акти звірки взаєморозрахунків за періоди 2014-2020 рр. (а.с. 37-42 Т.1)), а тому перебіг позовної давності був перерваний та розпочався заново.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо переривання строку позовної давності у зв`язку з підписанням актів звірки взаєморозрахунків та можливості застосування до даних відносин ч.1 ст.264 ЦК України Верховним Судом зроблено висновок у постанові від 13 вересня 2019 р. під час розгляду справи №826/735/14, згідно з яким якщо сума кредиторської заборгованості платника податку за неоплачені товари/послуги залишилася нестягнутою після закінчення терміну позовної давності, то у податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, такі товари/послуги вважаються безоплатно отриманими і платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування.

Статтею 264 Цивільного кодексу України визначено випадки, в яких перебіг позовної давності переривається. Зокрема, у частині першій вказаної статті визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому, частиною третьою цієї статті передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати зокрема підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Верховний Суд дійшов висновку, податковим органом здійснені передчасні висновки щодо визнання заборгованості Товариства перед його контрагентом безнадійною заборгованістю, наслідком чого став помилковий висновок про заниження позивачем доходів у четвертому кварталі 2012 року та відповідно збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток, що доводить протиправність спірного податкового повідомлення-рішення в цій частині.

До подібних висновків прийшов Верховний Суд під час розгляду справ справах №820/568/13-а, №820/5386/16, №825/1468/17.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий орган дійшов передчасного висновку про те, що у перевіреному періоді кредиторська заборгованість позивача в розмірі 187750,00 грн. набула статусу безнадійної та повинна була бути включена до складу доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.

Колегія суддів також звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25771/13-01-07-02 являється також неправомірним у зв`язку із помилковими розрахунками грошових зобов`язань. Так, згідно Акту перевірки, встановлено порушення, зокрема, п.5, п.7, п.8 П(С)БО 15, п.6, п.7, п.10, п.17, п.18 П(С)БО 16, п.7 П(с)БО 15; п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього в сумі 37728 грн. в тому числі: за 2017 рік (4 квартал 2017 року) - в сумі 3933 грн., за 2019 рік (4 квартал 2019 року) - в сумі 33795 грн.. Однак, спірним ППР від 19.11.2021 року №25771/13-01-07-02 позивачу визначено суму грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 41661,00 грн. (замість 37728 грн.) внаслідок помилковості розрахунків (а.с. 80 т.1).

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25772/13-01-07-02 щодо повноти декларування податку на додану вартість, яким ПП Євротерм-Львів було визначено суму грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 47925,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 11981,25 грн., колегія суддів враховує наступне.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 контролюючим органом встановлено зафіксоване в Акті перевірки його заниження всього у сумі 47925 грн., в тому числі: за грудень 2018 року - на суму 10446 грн. за серпень 2019 року - на суму 13480 грн. за липень 2020 - 4867 грн. за січень 2021 - 19132 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації за червень 2021 року) на 83333 гривень в результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в п.3.1.2.1 та п.3.1.2.2 розділу III акта перевірки.

Щодо заниження податку на додану вартість за період з 01.10.2017 р. по 30.06.2021 р. на суму 47925 грн., то відповідно до Акту перевірки ПП Євротерм-Львів у періоді з 01.12.2018 р. по 31.01.2021 р. списало з балансу підприємства за рахунок непокритого збитку ТМЦ на загальну суму 239623,51 грн. що відображено в бухгалтерському обліку проведеннями.

Враховуючи те, що перевіркою, нібито, не підтвердженого використання товару собівартістю 239623,51 грн. списаного з балансу підприємства за рахунок непокритого збитку, в господарській діяльності ПП Євротерм-Львів, відповідач зробив висновок про те, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ всього на суму 47925 грн..

Однак, з такими висновки податкового органу погодитись не можна відповідно до наступного.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.189.1 ст.189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Пунктом 198.5 ст.198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Податковим кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами. необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги. необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 Податкового кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 Податкового кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Отже, предметом доказування у даній справі є використання ТМЦ, списаних з балансу підприємства за рахунок непокритого збитку на загальну суму 239623,51 грн., в операціях, що є господарською діяльністю платника податку.

Серед ТМЦ, які були списані з балансу підприємства у періоді з 01.12.2018 р. по 31.01.2021 р. за рахунок непокритого збитку були автомобільні шини, автомобільні акумулятори та автозапчастини (а.с. 22-25 т.2).

Наведені ТМЦ використовувались позивачем для забезпечення експлуатації транспортних засобів, які перебувають у власності та оренді ПП Євротерм-Львів. Саме для забезпечення експлуатації згаданих транспортних засобів позивачем і було признано списані в майбутньому ТМЦ.

Наведені обставини підтверджують використання відповідних ТМЦ у господарській діяльності та свідчать про неправомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25772/13-01-07-02.

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25773/13-01-07-02 щодо завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 83333 грн., яким ПП Євротерм-Львів зменшено розмір від`ємного значення вказаної суми податку на додану вартість, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до Акту перевірки в ході її проведення встановлено, що відповідно до банківських виписок ПП «Євротерм-Львів» отримано від покупця - ТзОВ „ГАРАНТБУДІМ В ЕСТ" оплату за радіатори згідно рах. №2948 від 07.06.2021 в сумі 500000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 83333,33 грн. (платіжне доручення від 15.06.2021 №2756), яка повернена (оплата) покупцю згідно листа від 16.06.2021 №168 наступного дня 16.06.2021.

На дату отримання від даного покупця оплати за товар в сумі 500000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 83333,33 грн. ПП «Євротерм-Львів» не визначено податкові зобов`язання з ПДВ в сумі 83333 грн. та не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну за такою операцією.

Однак, з такий висновок податкового органу є помилковим відповідно до наступного.

Згідно з підпунктами "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 розділу V ПК України, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V Податкового кодексу розташоване на митній території України.

Під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 розділу 1 ПК України).

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом термін.

Наведене дає підстави вважати, що об`єктом оподаткування ПДВ є операції з постачання товарів/послуг місце постачання яких розташоване на митній території України, а датою виникнення податкових зобов`язань є дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Матеріалами справи підтверджується, що 15 червня 2021 р. ТзОВ Гарантбудінвест згідно платіжного доручення №2756 перерахувало на рахунок ПП Євротерм-Львів 500000,00 грн.. В графі призначення платежу цього платіжного доручення зазначено: оплата за радіатори згідно рах. №2748 від 07.06.2021 р. у т. ч. ПДВ 20 % - 83333,33 грн..

Судом враховується, що ПП Євротерм-Львів рахунок №2748 від 07.06.2021 ТзОВ Гарантбудінвест не виставляло, а вказана проплата була здійснена на користь ПП Євротерм-Львів помилково, підтвердженням чого слугує звернення ТзОВ Гарантбудінвест листом від 16 червня 2021 року, в якому просило повернути безпідставно набуті кошти (а.с. 32-34 Т.1).

Частиною першою статті 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 та від 13.02.2019 року у справі №320/5877/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала".

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що кошти у розмірі 500000,00 грн. було повернуто ТзОВ Гарантбудінвест 16 червня 2021 року.

Встановлене дає підстави вважати, що помилкове перерахування коштів на рахунок ПП Євротерм-Львів не є оплатою товарів/послуг, що підлягають постачанню, а тому не призводить до виникнення податкових зобов`язань та обов`язку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги правомірності прийняття відповідного ППР.

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25774/13-01-07-02, яким ПП Євротерм-Львів визначено суму штрафу в розмірі 5825,21 грн. у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних в ЄРПН, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Акту перевірки ПП ,,Євротерм-Львів в порушення вимог п.201.10 ст.201 ПК України не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні за ставкою 20% за грудень 2018 року - на суму 17979 грн. за липень 2019 року - на суму 5947 грн. за жовтень 2019 року - на суму 879 грн., за січень 2020 року - на суму 2875 грн. за квітень 2020 року - на суму 1113 грн., за грудень 2020 року - на суму 11885 грн., за січень 2021 року - на суму 7247 гривень.

Судовим розглядом встановлено, що необхідність реєстрації приведених вище податкових накладних відповідач пов`язує з фактом списання з балансу ПП Євротерм-Львів у періоді з 01.12.2018 р. по 31.01.2021 р. за рахунок непокритого збитку ТМЦ на загальну суму 239623,51 грн., що відображено в бухгалтерському обліку проведеннями.

Враховуючи, що виявлене правопорушення знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з правопорушення, передбаченим у п.3.1.2.1 Акту перевірки, а тому законність податкового-повідомлення-рішення винесеного за не реєстрацію податкових накладних в ЄРПН напряму залежить від законності податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 19.11.2021 року №25772/13-01-07-02, винесеного за результатами списання з балансу ПП Євротерм-Львів ТМЦ на загальну суму 239623,51 грн., яке судом визнається як протиправне, наслідком чого підлягає визнанню протиправним та скасуванню податкове повідомлення-рішення №25774/13-01-07-02 від 19.11.2021 року.

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 19.11.2021 року №25698/13-01-07-16 за наслідками проведеної перевірки щодо дотримання законодавства по обчисленню та сплаті інших податків, зборів (обов`язкових платежів), яким ПП Євротерм-Львів було визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 1 020,00 грн., колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до Акту перевірки форма та порядок заповнення Податкового розрахунку за формою 1ДФ регламентуються наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 „Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ). Перевіркою даного питання встановлено, що у поданій податковим агентом формі 1ДФ за 1-4.К6.2018 року та 1-4кв. 2019 року містяться помилки у реєстраційних номерах облікових карток платників податків, чим порушено п.51.1 ст.51, абз.„б п.176.2 ст.176 ПК України.

Проте, як встановлено судом, у згаданому акті перевірки крім декларативного покликання на порушення ст.176 Податкового кодексу, відсутня будь-яка інформація щодо суті самого правопорушення, що не дає можливості його спростувати або підтвердити.

Крім того, до відзиву на позовну заяву відповідачем було додано повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 1ДФ, з даних яких видно, що за номером паспорту НОМЕР_1 наявна помилка за кодом «99» (податковий номер фізичної особи недійсний або серія та номер паспорту відсутні в окремому реєстрі ДРФО).

Паспорт за даним номером належить контрагенту позивача ФОП ОСОБА_1 , яка на підставі договору перевезення вантажів №1/20/05/14 від 20 травня 2014 р. надає ПП «Євротерм-Львів» послуги з вантажних перевезень. В паспорті даної особи наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Відповідно до пункту 63.5 ст.63 ПК України, всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

У п.63.6 ст.63 ПК України передбачено, що облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами.

Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Крім того, відповідно до п.70.1 ст.70 ПК України, облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Отже, наявність в паспорті ОСОБА_1 відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта свідчить, що остання відмовилась від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і саме тому в податкових розрахунках за формою 1ДФ подавалась інформацію за номером паспорта.

Згодом ОСОБА_1 було оформлено реєстраційний номер облікової картки платника податків. Однак ПП «Євротерм-Львів» про вказану обставину не було відомо, в тому інформація в податкових розрахунках за формою 1ДФ стосовно згаданого контрагента продовжувала подаватись за номером паспорту.

Відповідно до п.112.1 ст.112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що ПП «Євротерм-Львів» інформація про вироблення ОСОБА_1 РНОКПП не подавалась, тому відсутня вина в діях позивача і останній не може бути притягнутим до фінансової відповідальності за порушення законодавства щодо обчислення та сплати інших податків, зборів (обов`язкових платежів).

Колегія суддів також враховує, що апелянт з цього приводу в апеляційній скарзі не навів жодних своїх обґрунтувань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що прийняті Головним управлінням ДПС у Львівській області оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.11.2021 №25771/13-01-07-02, №25772/13-01-07-02, №25773/13-01-07-02, №25774/13-01-07-02, №25698/13-01-07-16 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги у вказаній частині висновків суду не спростовують.

У той же час, що стосується оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №25755/13-01-07-11, яким ПП Євротерм-Львів було визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 34604,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, під час проведення перевірки було встановлено, що між ПП «Євротерм-Львів» (Продавець) та компанією EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща) (Покупець) було укладено експортний контракт від 21.12.2018 №2018-ЕЕ-04 відповідно до умов якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець прийняти та оплатити товар: пристрої водопостачання для холодної води Honeywell - редукційні клапани об`єднані з фільтрами в асортименті (код товару ), обладнання для фільтрування води мереж водопостачання: фільтри сітчасті Honeywell в асортименті (код товару ), регулятори тиску Honeywell (редукційні клапани) латунні для систем водопостачання в асортименті (код товару ), котли для центрального опалення газові сталеві, призначені для опалення приміщень і нагріву води: atmo TEC pro VUW (код товару ), насоси Grundfos UPS циркуляційні безсальникові відцентрові для нагрівальних систем та гарячого водопостачання житлових будинків (код товару ). Валюта контракту - євро. Адреса - 37¬700 Przemysl, ul. StefanaBatorego, 4 Poland.

Відповідно до умов контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеного з фірмою- нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща), ПП «Євротерм-Львів» здійснено експорт товару (код товару - , , , , ) на загальну суму - 32110,72 євро, згідно митних декларацій: від 26.12.2018 №UA209180/2018/81188 на суму 5757,88 євро, граничний термін надходження валютної виручки - 25.12.2019 року; від 08.02.2019 №UA209180/2019/07836 на суму 7218,49 євро, граничний термін надходження валютної виручки - 07.02.2020 року; від 13.05.2019 №UA209180/2019/30279 на суму 8995,00 євро, граничний термін надходження валютної виручки - 11.05.2020 року; від 18.06.2019 №UA209180/2019/39611 на суму 10139,35 євро, граничний термін надходження валютної виручки - 16.06.2020 року.

На виконання умов контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, валютна виручка від нерезидента EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща) надійшла на валютний рахунок ПП «Євротерм-Львів» відкритий в «ПУМБ» (МФО 334851) на загальну суму - 30966,37 євро без порушення встановлених термінів розрахунків.

На порушення вимог п.2 ст.13 Закону №2473-VIII, станом на 30.06.2021 року оплата в сумі 1144,35 євро від EUROTERM TGS Sp. z. o. o на валютний рахунок ПП «Євротерм- Львів» не поступила, згідно даних бухгалтерського обліку обліковується дебіторська заборгованість в сумі 1144,35 євро.

Станом на 30.06.2021 по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеному з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща), згідно даних бухгалтерського обліку обліковується протермінована дебіторська заборгованість в сумі 1144,35 євро.

Відповідно до п.21 розділу ІІ Постанови Правління НБУ від 02.01.2019 №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Правління Національного банку України) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до п.4 ст.13 Закону №2473-VIII, за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

ПП «Євротерм-Львів» до перевірки не представлено висновку на продовження термінів розрахунків по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеного з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z.o.o (Польща).

Відповідно до п.6 ст.13 Закону №2473-VIII, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). ПП «Євротерм-Львів» до перевірки не представлено відповідної довідки про підтвердження форс-мажорних обставин по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеного з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z.о. o (Польща).

Пунктом 7 ст.13 Закону №2473-VIII визначено, що у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується. ПП «Євротерм-Львів» до перевірки не представлено позовної заяви до суду та ухвали про відкриття провадження про стягнення заборгованості з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща) по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено порушення п.2 ст.13 Закону № 2473-VIII по контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеного з фірмою- нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. o (Польща).

Відповідно до п.5 ст.13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, передбачених п.2 ст.13 цього Закону, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару). Сума нарахованої пені за порушення термінів розрахунків по експортному контракту від 21.12.2018 №2018-EE-04, укладеному з фірмою-нерезидентом EUROTERM TGS Sp. z. o. о (Польща), складає 34604,00 грн..

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем вищенаведене порушення під час розгляду справи в суді першої інстанції не спростовувалося жодними твердженнями і доказами. З цього приводу і не надано жодної оцінки судом першої інстанції, що свідчить про необґрунтованість рішення суду у вказаній частині.

За встановленого суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11, яким ПП Євротерм-Львів було визначено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 34604,00 грн., є правомірним та скасуванню не підлягає, що підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги у вказаній частині.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до переконання про помилковий висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11 від 19.11.2021 року.

Таким чином, у вказаній частині рішення суду від 28.04.2022 року підлягає скасуванню, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11 від 19.11.2021, з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

У решта частині рішення суду необхідно залишити без змін як таке, що ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Відповідно до вимог ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів враховує, що згідно із приписами ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. (чч. 3, 6 ст.139 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3537,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №671 від 28.12.2021.

Спір у вказаній справі носить майновий характер, загальний розмір якого становить 235781,46 гривень.

Переглянувши вказане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового його скасування. Враховуючи, що загалом задоволенню підлягають позовні вимоги про визнання протиправними і скасуванню ППР від 19.11.2021 №25771/13-01-07-02, №25772/13-01-07-02, №25773/13-01-07-02, №25774/13-01-07-02, №25698/13-01-07-16, якими збільшено ПП "Євротерм-Львів" суму грошового зобов`язання в загальному розмірі 201177,46 грн., тому судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача у розмірі 3018 грн..

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, за наслідками перегляду вказаної справи в апеляційному порядку підлягає зміні, шляхом зміни абзацу восьмого резолютивної частини оскарженого рішення суду щодо суми стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задоволити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року в адміністративній справі №380/204/22 за позовом Приватного підприємства "Євротерм-Львів" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Львівській області №25755/13-01-07-11 від 19 листопада 2021 року, - і в цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

В абзаці восьмому резолютивної частині цього рішення суду від 28 квітня 2022 року змінити розмір судових витрат зі сплати судового збору, який підлягає стягненню, з 3537,00 (три тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. на 3018 (три тисячі вісімнадцять) гривень 00 копійок.

У решта частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року в адміністративній справі №380/204/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 25.11.2022 року