Справа № 440/6895/21
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 р.Справа № 440/6895/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник відповідача Гизила Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.12.21 по справі № 440/6895/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірісмаркетсервіс"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірісмаркетсервіс", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 09.04.2021 року № 2554968/40379223, від 20.04.2021 року № 2579907/40379223, від 16.04.2021 року № 2575535/40379223, від 07.05.2021 року № 2636614/40379223;

- зобов`язати Державну податкову службу України, , зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, накладну від 26.03.2021 року № 116, від 25.03.2021 року № 118, від 31.03.2021 року № 119 та від 29.03.2021 року № 114 за датами їх фактичного подання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірісмаркетсервіс" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що оскаржувані рішення відповідача є правомірними та прийнятими з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки позивачем по ПН, стосовно яких виникли спірні правовідносини, не надано первинних документів необхідних для реєстрації ПН, визначених у п. 5 Порядку, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними. Дані обставини обґрунтовуються наступним чином:

- під час подання первинних бухгалтерських документів, для реєстрації податкової накладної від 26.03.2021 року № 116 були відсутні довіреності, якими оформлено повноваження осіб на одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію. Також відсутнє походження реалізованого товару, так як первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єкта господарювання неплатника ПДВ.

- для реєстрації податкової накладної від 25.03.2021 року № 118 позивачем не надано довіреності, якими оформлено повноваження осібна одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію.

- у первинних бухгалтерських документах щодо податкової накладної від 31.03.2021 року № 119 відсутнє походження реалізованого товару, так як, первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єктів господарювання - неплатника ПДВ ФОП ОСОБА_1 у свою чергу факт придбання товару у неплатника ПДВ не відображено у декларації з ПДВ за березень 2021 року.

- для реєстрації податкової накладної від 29.03.2021 року № 114 надане платіжне доручення від 06.04.2021 № 520 складене з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, а саме відсутні обов`язкові реквізити банку щодо відбитку штампу та підпису відповідного виконавця банку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, ГУ ДПС у Полтавській області, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання представник позивача та представник відповідача, ДПС України, не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представників позивача та відповідача, які не прибули в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 01.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІРІСМАРКЕТСЕРВІС» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВА», (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 01/04-19 (далі- Договір № 01/04-19).

Відповідно до п. 1.1. - 1.2. Договору № 01/04-19 продавець зобов`язувався передати у власність, а Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити продукцію, у подальшому товар.

Асортимент, кількість та інші індивідуально визначені відомості про товар визначаються згідно з накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 8.1. - 8.2. Договору № 01/04-19, він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019 року та у виконанні сторонами зобов`язань у повному обсязі.

У разі якщо ні одна із Сторін протягом 30 (календарних) днів до моменту закінчення строку дії договору не проінформувала в письмовому вигляді про розірвання Договору, дія Договору автоматично продовжується на термін, на який було укладено даний Договір. Податкова накладна від 26.03.2021 року № 116.

Відповідно до видаткової накладної № 149 від 26.03.2021 року до Договору № 01/04-19 товаром -предметом продажу є 62 позиції матеріалів на загальну суму: 144 858, 51 грн., у тому числі ПДВ: 24 143, 08 грн.

Продаж продукції здійснювався зі складу, який перебуває у суборенди позивача, що підтверджується повідомленням за формою № 20-ОПП.

Здійснення оплати за продану продукцію підтверджується платіжним дорученням № 545 від 08.04.2021 року.

Походження проданого Товариству з обмеженою відповідальністю «КВА» позивачем товару підтверджується наступними документами: Договір поставки № 01/03 від 01.03.2021 року, що укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 ; видаткова накладна № 70 від 15.03.2021 року на суму: 87 982, 08 грн. без ПДВ; товарно-транспортна накладна № Р70/2 від 15.03.2021 року, № Р70/1 від 15.03.2021 року та № Р70/3 від 15.03.2021; платіжне доручення № 551 від 08/04/2021 року.

У результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно видаткової накладної № 149 від 26.03.2021 року до Договору № 01/04-19, 13.04.2021 року позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 26.03.2021 року № 116 на загальну суму: 144 858, 52 грн., у тому числі ПДВ: 24 143, 09 грн., (далі - Податкова накладна № 116).

Протягом операційного дня до позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2021 року, що зареєстрована в ЄРПН за № . За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена.

Підстава зупинення зазначеної податкової накладної у Квитанції вказана: «Платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмови реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згодом, позивач надав повідомлення з поясненнями та копіями документів, що підтверджують інформацію у податковій накладній № 116.

За результатами розгляду поданих документів, 20.04.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області прийнято Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2579907/40379223 (далі - Рішення від 20.04.2021 року).

Підстава для прийняття вказаного рішення зазначена: «Відсутні довіреності, якими оформлено повноваження осіб на одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію. Також відсутнє походження реалізованого товару, так як первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єкта господарювання неплатника ПДВ».

Не погодившись з Рішенням від 20.04.2021 року позивач звернувся зі скаргою з копіями документів до Державної податкова служба України.

14.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкова служба України прийнято рішення за результатами скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 22102/40379223/2, яким скаргу на Рішення від 20.04.2021 року залишено без задоволення.

Підстава для залишення скарги без задоволення зазначена: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційний описи), у тому числі рахунку-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладних».

Щодо податкової накладної від 25.03.2021 року № 118, судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № 151 від 25.03.2021 року до Договору № 01/04-19, товаром - предметом продажу є 5 позицій товару на загальну суму: 118 040, 10 грн. у тому числі ПДВ: 19 673, 35 грн.

Оплата реалізованого товару Товариству з обмеженою відповідальністю «КВА», підтверджується платіжними дорученнями № 549 від 09.04.2021 року та № 550 від 09.04.2021 року.

Походження вказаного у видатковій накладній товару, який був проданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КВА» підтверджується наступними документами: Договір № 37 купівлі-продажу від 30.11.2020 року, укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ДАЙВЕР»; видаткова накладна № НВ-0000222 від 08.12.2020 року на суму 290 605, 45 грн, у тому числі ПДВ: 48 434, 24 грн., № НВ-0000024 від 15.02.2021 року на суму 41 891, 90 грн, у тому числі ПДВ: 6 981, 98 грн.; товарно-транспортні накладні № 08/12 від 08.12.2020 року та №15/02 від 15.02.2021 року; платіжне доручення № 241 від 30/11/2020 року та № 470 від 11.02.2021 року; податкові накладні № 299 від 30.11.2020 року та № 28 від 11.02.2021 року.

У результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно видаткової накладної № 151 від 25.03.2021 року до Договору № 01/04-19, 09.04.2021 року позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 25.03.2021 року № 118 на загальну суму: 118 040, 10 грн. у тому числі ПДВ: 19 673, 35 грн. (далі - Податкова накладна № 118).

Протягом операційного дня до позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.04.2021 року, що зареєстрована в ЄРПН за № . За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена.

Підстава зупинення зазначеної податкової накладної у Квитанції вказана: «Платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмови реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згодом, позивач надав повідомлення з пояснення та копіями документів, що підтверджують інформацію у податковій накладній № 118.

За результатами розгляду поданих документів, 16.04.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області прийнято Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2575535/40379223 (далі - Рішення від 16.04.2021 року).

Підстава для прийняття вказаного рішення зазначена: «відсутні довіреності, якими оформлено повноваження осібна одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію».

Не погодившись з Рішенням від 16.04.2021 року позивач звернувся зі скаргою та копіями документів до Державної податкова служба України, копія скарги та квитанції про її отримання додається.

11.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкова служба України прийнято рішення за результатами скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 20637/40379223/2, яким скаргу на Рішення від 16.04.2021 року залишено без задоволення.

Підстава для залишення скарги без задоволення зазначена: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційний описи), у тому числі рахунку-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладних».

Щодо податкової накладної від 31.03.2021 року № 119, судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № 152 від 31.03.2021 року до Договору № 01/04-19 товаром - предметом продажу є захисна полоса з ДСП у кількості 370 метрів на загальну суму - 63 048, 00 грн. у тому числі ПДВ:10 508, 00 грн.

Передача проданого позивачем товару до Товариства з обмеженою відповідальністю «КВА» підтверджується вказаною видаткової накладної, дорученням № 19 від 31.03.2021 року.

Товар продавався зі складу, який є в суборенді позивача згідно поданої форми № 20-ОПП від 14.04.2020 року.

Факт оплати проданого товару підтверджується платіжним дорученням № 554 від 12.04.2021 року.

Походження вказаного товару підтверджується наступними документами: Договір поставки № 09/02 від 09.02.2021 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_1 ; видаткові накладні № 488 від 23.03.2021 року на суму 5 720, 00 грн., без ПДВ, № 487 від 09.02.2021 року на суму 27 040, 00 грн., без ПДВ, № 489 від 29.03.2021 року на суму 1 880,00 грн., без ПДВ.

Транспортування товару від ФОП ОСОБА_1 до позивача здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗ Атлант» згідно договору № 01/03 про надання послуг технікою від 01.03.2020 року, що укладений з позивачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗ Атлант» надавав акти надання послуг на перевезення товару № 72 від 23.03.2021 року, № 74 від 29.03.2021 року, № 70 від 09.02.2021 року, факт оплати яких підтверджується платіжними дорученнями № 566 від 23.04.2021 та № 565 від 23.04.2021 року.

Надання послуг з перевезення товару також підтверджують товарно-транспортні накладні № 09/02/02 від 09.022021, № 09/02/1 від 09.02.2021, № 23/03 від 23.03.2021 та № 29/03 від 29.03.2021 року, а також платіжні доручення № 471 від 11.02.2021, № 546 від 08.04.2021 та № 545 від 08/04/2021 року.

У результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно видаткової накладної № 152 від 31.03.2021 року до Договору № 01/04-19, 09.04.2021 року позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 31.03.2021 року № 119 на загальну суму: 63 048, 00 грн. у тому числі ПДВ: 10 508, 00 грн. (далі - Податкова накладна № 119).

Протягом операційного дня до позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.04.2021 року, що зареєстрована в ЄРПН за № . За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена.

Підстава зупинення зазначеної податкової накладної у Квитанції вказана: «Платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмови реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних».

Згодом, позивач надав повідомлення з пояснення та копіями документів, що підтверджують інформацію у податковій накладній № 119.

За результатами розгляду поданих документів, 07.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області прийнято Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2636614/40379223 (далі - Рішення від 07.05.2021 року).

Підстава для прийняття вказаного рішення зазначена: «Відсутнє походження реалізованого товару, так як, первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єктів господарювання - неплатника ПДВ ФОП ОСОБА_1 у свою чергу факт придбання товару у неплатника ПДВ не відображено у декларації з ПДВ за березень 2021 року».

Не погодившись з Рішенням від 07.05.2021 року позивач звернувся зі скаргою з копіями документів до Державної податкова служба України.

26.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкова служба України прийнято рішення за результатами скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 23475/40379223/2, яким скаргу на Рішення від 07.05.2021 року залишено без задоволення.

Підстава для залишення скарги без задоволення зазначена: «ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури / інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Щодо податкової накладної від 29.03.2021 року № 114, судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної від 29.03.2021 року № 147 до Договору № 01/04-19, товаром - предметом продажу є 19 позицій вікон на комплектуючі та загальну суму: 173 974, 98 грн. у тому числі ПДВ: 28 995, 86 грн.

Факт оплати реалізованого товару підтверджується платіжним дорученням № 520 від 06.04.2021 року.

Походження товару, що був проданий Товариству з обмеженою відповідальністю «КВА» позивачем підтверджується наступними документами: Договір постачання № 21824 від 08.01.2020 року укладений між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД СТЕКО»; видаткова накладна № 100584 від 11.01.2021 року на суму 112 229,82 грн., у тому числі ПДВ: 18 704,97 грн., № 100593 від 11.01.2021 року на суму 4826, 66 грн, у тому числі ПДВ: 804,44 грн.; товарно-транспортна накладна №00000455 від 11.01.2021 року; платіжне доручення № 351 від 04.01.2021 року та № 352 від 04.01.2021 року; податкова накладна № 112 від 04.01.2021 року, № 113 від 04.01.2021 року.

У результаті виникнення податкового зобов`язання від здійснення господарських операцій згідно видаткової накладної від 29.03.2021 року № 147 до Договору № 01/04-19, 05.04.2021 року позивачем подано на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 29.03.2021 року № 114 на загальну суму: 173 974, 98 грн. у тому числі ПДВ: 28 995, 86 грн (далі - Податкова накладна № 114).

Протягом операційного дня до позивача надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.04.2021 року, що зареєстрована в ЄРПН за № .

За даною квитанцією вказана податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена.

Підстава зупинення зазначеної податкової накладної у Квитанції вказана: «Платник податків відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмови реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач надав повідомлення з поясненням та копіями документів, що підтверджують інформацію у податковій накладній № 114.

За результатами розгляду поданих документів, 09.04.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області прийнято Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2554968/40379223 (далі - Рішення від 09.04.2021 року).

Підстава для прийняття вказаного рішення зазначена: «Надане платіжне доручення від 06.04.2021 № 520 складене з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, а саме відсутні обов`язкові реквізити банку щодо відбитку штампу та підпису відповідного виконавця банку».

Не погодившись з Рішенням від 09.04.2021 року позивач звернувся зі скаргою з копіями документів до Державної податкова служба України.

11.05.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкова служба України прийнято рішення за результатами скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № 20483/40379223/2, яким скаргу на Рішення від 09.04.2021 року залишено без задоволення.

Підстава для залишення скарги без задоволення зазначена: «ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури / інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Непогодившись із рішеннями відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у позивача були наявні достатні підстави для складення зазначених податкових накладних з подальшою їх реєстрацією в ЄРПН. Відповідачем безпідставно зупинено реєстрацію податкових накладних: від 26.03.2021 року № 116, від 25.03.2021 року № 118, від 31.03.2021 року № 119 та від 29.03.2021 року № 114 складених ТОВ «ІРІСМАРКЕТСЕРВІС» в ЄРПН. Отже, рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації цих податкових накладних в ЄРПН є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

В силу п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до п.п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі по тексту - Порядок №520).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналізуючи вище зазначені положення суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий, це сам етап прийняття рішення податковим органом.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

Колегія суддів зазначає, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутній конкретний перелік копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, що призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Наведене унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН.

В свою чергу, Порядок №1165 не передбачає можливості проведення контролюючим органом консультацій, листування з платником податку на етапі прийняття рішення про реєстрацію / відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН чи залучення платника податку до процесу прийняття цього рішення в інший спосіб. Тобто, у даному випадку платник податку фактично позбавлений можливості на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення. Як наслідок, визначальне значення для дотримання законності цієї процедури і забезпечення прав платника податку під час її проведення має конкретизація контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН та зазначення у квитанції про зупинення чітких і зрозумілих вказівок такому платнику щодо того, які саме пояснення та копії документів має надати цей платник задля розгляду питання про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

У контексті вищенаведеного слід також зауважити, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.

У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Також, за відсутності належного мотивування податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання певних документів без їх деталізації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 21.05.2020 року у справі № 560/391/19.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами подавались до контролюючого органу пояснення з відповідними первинними документами щодо наявності підстав реєстрації податкових накладних, що підтверджено повідомленнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрації яких зупинено, та письмовими поясненнями.

В свою чергу контролюючим органом було прийнято рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних.

Підставами для відмови у реєстрації податкових накладних зазначено:

- від 26.03.2021 року № 116 відсутні довіреності, якими оформлено повноваження осіб на одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію. Також відсутнє походження реалізованого товару, так як первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єкта господарювання неплатника ПДВ;

- від 25.03.2021 року № 118 позивачем не надано довіреності, якими оформлено повноваження осіб на одержання продукції та сертифікати якості (відповідності) на продукцію»;

- від 31.03.2021 року № 119 відсутнє походження реалізованого товару, так як, первинні документи на придбання зазначеного товару надано від суб`єктів господарювання - неплатника ПДВ ФОП ОСОБА_1 у свою чергу факт придбання товару у неплатника ПДВ не відображено у декларації з ПДВ за березень 2021 року;

- від 29.03.2021 року № 114 надане платіжне доручення від 06.04.2021 № 520 складене з порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.14 п. 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ № 22 від 21.01.2004, а саме відсутні обов`язкові реквізити банку щодо відбитку штампу та підпису відповідного виконавця банку.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду скарг на спірні рішення, відповідачем, ДПС України, не виявлено зазначені порушення та аргументовано відмову у задоволенні скарг ненаданням копій первинних документів щодо постачання / придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційний описи), у тому числі рахунку-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузей специфіки, накладних.

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 ПК України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положення ст. 20 ПК України, визначають вичерпний перелік прав контролюючих органів.

Суд звертає увагу, що у визначеному ст. 20 ПК України переліку прав, відсутні права контролюючого органу на перевірку ланцюгу постачання товару (його походження), або залежність походження товару/послуг від неплатників податку на додану вартість.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванню оброблення даних на підставі первинних документів складаються зведені облікові документи товариства.

Колегія суддів зазначає, що сертифікати якості чи походження товарів на товар та довіреності не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містять відомостей про господарську операцію. Тому ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 в справі № 813/123/16.

Також, за наявності видаткової накладної № 100584 від 11.01.2021 року, посилання на недоліки платіжного доручення від 06.04.2021 № 520, оригінал якого був наданий позивачем, суперечить положенням ст. 187 ПК України, яка визначає події, що зумовлюють виникнення податкового зобов`язання, зокрема, дата відвантаження товарів.

Крім того, суд зауважує, що відсутність окремих реквізитів у документах або неточності в заповненні певних первинних документів не може свідчити про нереальний характер господарських правовідносин, оскільки сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 18.09.2018 року в справі №816/2186/15, від 09.11.2018 року в справі № 805/1681/17, від 08.12.2020 року в справі № 1.380.2019.005426 (адміністративне провадження № К/9901/25793/20).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що надані позивачем до суду первинні бухгалтерські документи підтверджують вчинення господарських операцій позивачем, та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права виписки податкової накладної позивачем.

В свою чергу, відповідачі не довели наявність достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних.

При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Відтак, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних: від 26.03.2021 року № 116, від 25.03.2021 року № 118, від 31.03.2021 року № 119 та від 29.03.2021 року № 114 складених ТОВ «ІРІСМАРКЕТСЕРВІС» в ЄРПН та протиправність рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації цих податкових накладних в ЄРПН.

Посилання відповідача на недостатність наданих позивачем копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, як підставу відмови у їх реєстрації, є безпідставним, оскільки позивачу не було повідомлено про конкретні документи, які він мав надати для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Постанови № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції Українияк чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вище викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкові накладні від 26.03.2021 року № 116, від 25.03.2021 року № 118, від 31.03.2021 року № 119 та від 29.03.2021 року № 114 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року по справі № 440/6895/21 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат (в т.ч. витрат на професійну правничу правову допомогу) по даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 по справі № 440/6895/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва

У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст постанови складено 24.11.2022.