Справа № 640/9523/22
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Київ № 640/9523/22

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом доОСОБА_1 Головного управління Національної поліції у місті Києві
провизнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - Відповідач , ГУ НП у м. Києві), в якому просить:

1. визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у місті Києві від 20.05.2022 № 347 в частині щодо застосування до ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУНП у м. Києві дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

2. визнання протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП у м. Києві від 10.06.2022 за № 899 о/с «Щодо особового складу» в частині звільнення дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

3. поновити ОСОБА_1 на службі в національній поліції у м. Києві на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції №2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУНП у м. Києві з 10.06.2022;

4. стягнути з ГУНП у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.06.2022 по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач наголосив, що усвідомлює та визнає свою провину у вчиненні дисциплінарного проступку, але оскільки Відповідачем не було належним чином встановлено в діях Позивача складу дисциплінарного проступку та не враховано сумлінне ставлення до служби, то рішення в частині накладення на нього найсуворішого стягнення зі звільненням зі служби в поліції є необґрунтованим.

Представник ГУ НП у м. Києві подав до суду письмовий відзив на позов, в якому наголосив, що звільнення Позивача є законним, оскільки, як встановлено в ході службового розслідування, Позивачем допущено дисциплінарний проступок, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, оскільки підриває авторитет поліції.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій наголосив, що доводи представника відповідача не спростовують обставини та підстава позову, а також документально не підтверджені, тож спірні накази мають бути визнані протиправними та скасовані. Також вказав, що Відповідачем не прийнято до уваги того, що Позивач не перебував на службі під час відповідних подій, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, не виконував службових обов`язків, ніколи не мав дисциплінарних стягнень, а лише об`єктивно відреагував на поведінку невідомої особи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, враховуючи пояснення їхніх представників, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рапорту Управління патрульної поліції в м. Києві на ім`я начальника Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, 01.05.2022 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 26835 від 01.05.2022, як інші злочини проти громадської безпеки, в результаті опрацювання якої встановлено, що 01.05.2022 о 22:17 надійшло повідомлення про стрільбу зі служби 102 (подія № 87402214) про те, що 01.05.2022 о 22:16 за адресою: АДРЕСА_1 , місцеві затримали чоловіка, який щойно кудись стріляв з пістолету; кричить, що він нібито з поліції, поруч 2 гільзи. Заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На місце події було відправлено патруль (упп командир роти ОСОБА_3 ), яким зафіксовано, що 02.05.2022 00:05 прибувши за вказаною адресою було виявлено заявницю, які зі слів повідомила, що почула звук схожий на постріл, вийшовши на вулицю разом із сусідами побачила трьох осіб, один з яких побіг у невідомому напрямку. Також на підлозі було виявлено гільзу та один патрон. На місце було викликано СОГ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві для подальшого розбору. Учасник події ОСОБА_1 .

Начальником ВКЗ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві майором поліції Сергієм Ковальчуком 02.05.2022 було оформлено доповідну записку на ім`я начальника Святошинського УП ГУ НП в м. Києві полковника поліції Петра Токаря, яким повідомлено про вищевказані події та зазначено, що учасником події є дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_1 .

На підставі викладених у зазначеній доповідній записці обставин події, наказом ГУ НП в м. Києві від 02.05.2022 № 515 було призначено службове розслідування відносно Позивача.

Начальником ГУ НП в м. Києві генералом поліції третього ранку Івановим Вигівським 16.05.2022 було затверджено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається наступне.

Зі служби « 102» 01.05.2022 о 22:17 надійшло повідомлення про те, що щойно за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 16, місцеві затримали чоловіка, який стріляв з пістолету, даним чоловіком є нібито працівник поліції. Поруч лежить 2 гільзи. Дану подію було зареєстровано в єдиному обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень Святошинського УП ГУ НП в м. Києві від 02.05.2022 № 26835.

В подальшому, відповідно до рапорта роти управління патрульної поліції командира роти ОСОБА_3 від 02.05.2022 стало відомо про те, що прибувши за вказаною адресою, було виявлено заявницю, які повідомила, що почула звук схожий на постріл, вийшовши на вулицю разом із сусідами побачила трьох осіб, один з яких побіг у невідомому напрямку. Також зі слів заявниці на підлозі було виявлено гільзу та один патрон. Для подальшого розбору на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Святошинського УП ГУ НП в м. Києві для подальшого.

По прибуттю слідчо-оперативної групи Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, на місці події було виявлено дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови. В подальшому останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру (6820) «Drager» № ARNK - 0700, тест № 171, за адресою: м. Київ, проспект Леся Курбаса, 16, ОСОБА_1 - дата і час проведення тесту 01.05.2022 о 23:43, результат - 0,52 проміле.

Опитаний на місці події гр. ОСОБА_4 повідомив, що 01.05.2022 близько 18:00 прийшов до місця мешканця за адресою: АДРЕСА_2 та близько 21:14 йому зателефонувала сусідка на ім`я ОСОБА_5 та повідомила, що біля будинку був мешканець кв. 105 на ім`я ОСОБА_6 та ще двоє хлопців, також чула постріли. Спустившись та вийшовши з під`їзду, побачив сусіда на ім`я ОСОБА_6 та ще одного хлопця, який представився як ОСОБА_7 . Під час розмови хлопці повідомили, що ще був третій хлопець, який з їх слів і здійснив даний постріл. Окрім цього гр. ОСОБА_4 додав, що вищезазначені особи перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Аналогічні пояснення надала гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 , які також повідомили, що викликали поліцію та виявили на місці події гільзу та цілий патрон.

Відповідно до відомості отримання вогнепальної зброї особовим складом Святошинського УП ГУ НП в м. Києві 24.02.2022 дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_1 отримав вогнепальну зброю № НОМЕР_1 , яка знаходилась у нього на постійній основі.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив (пояснення від 02.05.2022), що 01.05.2022, маючи вихідний день, перебував за адресою: АДРЕСА_3 . Ввечері, близько 20:30 зустрівся зі знайомим ОСОБА_10 , який прийшов з невідомою йому особою на ім`я ОСОБА_11 . Після зустрічі всі разом пішли додому до ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_11 забрав свою чорну сумку. Надалі всі разом вийшли з будинку та попрямували в сторону пішохідного переходу. О 21:20 ОСОБА_11 дістав зброю та без будь-якого приводу зробив постріл. Надалі ОСОБА_1 перезарядив власний пістолет, який був з ним, для того щоб ОСОБА_11 перестав чинити постріли, психологічно примусивши його, проте, ствол пістолету в сторону тулуба останнього не направляв. Після перезарядки, з пістолета ОСОБА_1 випав патрон, який залишився на місці події. ОСОБА_13 від пістолета ОСОБА_11 та цілий патрон з пістолета ОСОБА_1 також залишись на місці події. Оскільки телефон ОСОБА_1 не вмикався, викликати поліцію він не зміг, спецзасобів для затримання ОСОБА_11 у останнього не було.

Також ОСОБА_1 додав, що у денний час, приблизно з 14:00 до 17:00, знаходячись вдома, за адресою: АДРЕСА_3 , випив два літри пива та один літр сидру. Зброю у той час не застосовував та не використовував. Зброя була з собою за для власної безпеки та безпеки інших осіб під час воєнного стану. Будь-які відомості щодо ОСОБА_11 останньому не відомі, оскільки бачив його всього лише пів години та розмови з ним не зав`язував. Зброєю не погрожував, конфлікту не було, іншої зброї та дозволів на неї, зі слів останнього, не має.

За період проходження служби в Святошинському УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_1 зарекомендував себе негативно, допускав порушення службової дисципліни, не проявляючи ініціативу та наполегливість. На вимоги та зауваження безпосереднього керівництва не завжди реагував.

Виходячи з наведеного, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що інформація щодо порушення службової дисципліни ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження.

Таким чином, причинами та умовами порушення службової дисципліни стали недотримання лейтенантом поліції ОСОБА_1 вимог пункту 6 частини третьої статті розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 1 частини першої статті 43, частини одинадцятої статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, пунктів 3, 5 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у пересуванні по місту Києву в стані алкогольного сп`яніння з вогнепальною зброєю та приведення її у готовність за відсутності підстав для її застосування.

За вчинення вказаного дисциплінарного проступку дисциплінарна комісія дійшла висновку про доцільність застосування до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наведені у висновку пояснення громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 викладені письмово окремими документами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Виявлення гільзи та патрону зафіксовано протоколом огляду місця події від 01.05.2022, копія кого долучена до матеріалів справи.

Враховуючи вищенаведене, наказом ГУ НП в м. Києві від 20.05.2022 № 347, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пункту 6 частини третьої статті розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 1 частини першої статті 43, частини одинадцятої статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, пунктів 3, 5 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, до дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

На підставі наказу ГУ НП в м. Києві від 20.05.2022 № 347, наказом ГУ НП в м. Києві від 10.06.2022 № 899 о/с «Щодо особового складу», лейтенант поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлового масиву «Південна Борщагівка») Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, 10.06.2022 звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи накази відповідача від 20.05.2022 № 347 та 10.06.2022 № 899 о/с протиправним, а своє звільнення незаконним, Позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування та застосування наслідків такого скасування (поновлення на посаді, стягнення суми заробітку за вимушений прогул).

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і поясненням сторін (їх представників) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі також - Закон), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону).

За приписами частин першої, четвертої статті 8 Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою, другою, четвертою статті 18 Закону, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Відповідно до статті 64 Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

У свою чергу, за приписами пунктів 24, 34 частини першої статті 23 Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості; здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Частиною другою статті 24 Закону встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

За приписами пункту 5 розділу І, пункту 1 розділу ІІ, розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України 09.11.2016 № 1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, окрім іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Таким чином суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. У зв`язку з чим, складаючи присягу, працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

При цьому, вступаючи на службу до поліції особа має усвідомлювати свою високу відповідальність щодо неухильного дотримання норм Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського, як під час виконання службових обов`язків так і поза їх межами, що є суттю принципу безперервності діяльності поліцейського.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 42 Закону, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: 1) фізичний вплив (сила); 2) застосування спеціальних засобів; 3) застосування вогнепальної зброї.

Згідно зі статтею 46 Закону, застосування вогнепальної зброї є найбільш суворим заходом примусу.

Поліцейський уповноважений на зберігання, носіння вогнепальної зброї, а також на її застосування і використання лише за умови що він пройшов відповідну спеціальну підготовку.

Порядок зберігання і носіння вогнепальної зброї, що знаходиться в розпорядженні поліцейського, перелік вогнепальної зброї та боєприпасів, що використовуються в діяльності поліції, та норми їх належності встановлюються Міністром внутрішніх справ України.

Поліцейський уповноважений у виняткових випадках застосовувати вогнепальну зброю: 1) для відбиття нападу на поліцейського або членів його сім`ї, у випадку загрози їхньому життю чи здоров`ю; 2) для захисту осіб від нападу, що загрожує їхньому життю чи здоров`ю; 3) для звільнення заручників або осіб, яких незаконно позбавлено волі; 4) для відбиття нападу на об`єкти, що перебувають під охороною, конвої, житлові та нежитлові приміщення, а також звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення; 5) для затримання особи, яку застали під час вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і яка намагається втекти; 6) для затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожують життю і здоров`ю людей та/або поліцейського; 7) для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров`ю людей та/або поліцейського.

Поліцейський уповноважений застосовувати вогнепальну зброю тільки після попередження про необхідність припинення протиправних дій і намір використання заходу примусу, визначеного цією статтею.

Застосування вогнепальної зброї без попередження допускається: 1) при спробі особи, яку затримує поліцейський із вогнепальною зброєю в руках, наблизитися до нього, скоротивши визначену ним відстань, чи доторкнутися до зброї; 2) у разі збройного нападу, а також у разі раптового нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів або інших засобів, що загрожують життю чи здоров`ю людей; 3) якщо особа, затримана або заарештована за вчинення особливо тяжкого чи тяжкого злочину, втікає із застосуванням транспортного засобу; 4) якщо особа чинить збройний опір; 5) для припинення спроби заволодіти вогнепальною зброєю.

Поліцейський уповноважений застосовувати вогнепальну зброю тільки з метою заподіяння особі такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в такій обстановці, для негайного відвернення чи припинення збройного нападу.

Поліцейський уповноважений застосовувати вогнепальну зброю у разі збройного нападу, якщо відвернення чи припинення відповідного нападу неможливо досягнути іншими засобами.

Поліцейському заборонено застосовувати вогнепальну зброю в місцях, де може бути завдано шкоди іншим особам, а також у вогненебезпечних та вибухонебезпечних місцях, крім випадків необхідності відбиття нападу або крайньої необхідності.

Поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомляти свого керівника про застосування вогнепальної зброї, а також негайно повідомити свого керівника про активне застосування вогнепальної зброї, який, у свою чергу, зобов`язаний поінформувати центральний орган управління поліції та відповідного прокурора.

Поліцейський може взяти до рук вогнепальну зброю і привести її у готовність, якщо вважає, що в обстановці, що склалася, можуть виникнути підстави для її застосування.

Таким чином, виходячи з наведених норм, поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків та/або повноважень може взяти до рук вогнепальну зброю і привести її у готовність лише у крайніх випадках за наявності на та (виникнення) об`єктивних обставин.

У свою чергу, відповідно до пунктів 3, 4 розділу V Інструкції з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 11.10.2018 № 828, табельну вогнепальну зброю, боєприпаси і спеціальні засоби видають поліцейському, який зобов`язаний підтримувати їх у належному стані.

Табельну вогнепальну зброю та боєприпаси до неї закріплюють за поліцейськими на весь час служби.

Згідно з пунктами 5, 10, 11 розділу VІ зазначеної Інструкції, поліцейський, який отримав табельну вогнепальну зброю, боєприпаси та спеціальні засоби для постійного зберігання і носіння, зобов`язаний забезпечити їх збереження та постійно підтримувати в технічно справному стані.

Під час перебування поліцейського на службі видана йому табельна вогнепальна зброя та боєприпаси мають знаходитися при ньому або у службовому сейфі, який виключає можливість доступу до озброєння інших осіб.

Належні умови зберігання табельної вогнепальної зброї та боєприпасів передбачають наявність за місцем постійного проживання поліцейського прикріпленого до стіни або підлоги металевого ящика із внутрішнім замком, який виключав би можливість доступу сторонніх осіб до зброї, боєприпасів та спеціальних засобів.

У разі зміни місця або умов проживання поліцейський, за яким закріплено для постійного зберігання і носіння табельну вогнепальну зброю, боєприпаси і спеціальні засоби, зобов`язаний негайно доповісти про це письмовим рапортом керівнику органу (підрозділу) поліції, який надав такий дозвіл, здати зброю і боєприпаси до КЗЗ чергової частини до отримання нового дозволу на право постійного зберігання і носіння табельної вогнепальної зброї та боєприпасів.

Окрім того, відповідно до пунктів 6, 10 розділу І, пункту 1 розділу IV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний: 1) знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією; 2) забезпечити зберігання зброї і підтримувати її у справному та змащеному стані; 3) отримавши вогнепальну зброю та боєприпаси, діяти відповідно до вимог, передбачених розділами III, IV цієї Інструкції; 4) під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами; 5) здати зброю і боєприпаси до чергової частини органу (закладу, установи) поліції негайно після виконання службових обов`язків. У разі неможливості своєчасного прибуття до органу (закладу, установи) поліції повідомити про це безпосереднього керівника і далі діяти за його наказом.

Категорично забороняється, зокрема: виймати зброю (боєприпаси) з кобури (спеціального спорядження, підсумка) без потреби; тримати палець на спусковому гачку без необхідності; знімати запобіжник з положення «запобігання» у всіх випадках, не пов`язаних зі стрільбою; безпідставно спрямовувати ствол зброї у бік людей, транспорту, будинків, інших будівель та споруд. За необхідності зброя спрямовується на поверхню, яка в змозі прийняти кулю, наприклад: на землю, стовбур дерева, кулеуловлювач або вгору під кутом 45-60 градусів.

Вогнепальна зброя та боєприпаси до неї видаються поліцейському під його особисту відповідальність, який зобов`язаний берегти і підтримувати в належному стані передану йому в користування вогнепальну зброю (боєприпаси) та обачливо поводитися з нею (ними) відповідно до вимог цієї Інструкції.

Виходячи з наведеного у взаємозв`язку з документально підтвердженими обставинами справи суд дійшов висновку, що Позивач порушив наведені вимоги, а саме не забезпечив належні умови зберігання табельної вогнепальної зброї та боєприпасів, що призвело до її носіння Позивачем поза межами виконання службових обов`язків та повноважень, а також спричинило взяття Позивачем до рук вогнепальної зброї і приведення її у готовність за обставин, критичність яких, як і об`єктивність відповідної реакції Позивача, жодними належними та допустимими доказами не підтверджено.

Водночас, відповідно до статті 19 Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Статут), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої, другої статті 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень діючого законодавства є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Разом з тим, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Статуту).

Відповідно до статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами статті 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина перша статті 15 Статуту).

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (частина перша статті 16 Статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 16 Статуту).

Статтею 19 Статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У свою чергу, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина перша статті 18 Статуту).

При цьому, за приписами статті 20 Статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до статті 29 Статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

Системний аналіз наведених норм у взаємозв`язку зі встановленими судом обставинами справи, свідчить про їх дотримання Відповідачем.

Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався (зокрема, і на даний час з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022).

Відповідно до пункту 3 вказаного вище Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30- 34, 38, 39, 41- 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У взаємозв`язку з наведеним суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено вчинення Позивачем дисциплінарного проступку. Окрім того, ним самим, у тому числі у письмових поясненнях до обставин події, яка стала підставою для службового розслідування, підтверджено, як перебування у стані алкогольного сп`яніння, так і взяття до рук табельної вогнепальної зброї під час подій, що мали місце 01.05.2022.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.

Суд повторив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 17.06.2008 у справі «Абдулла Їлмаз проти Туреччини»).

Таким чином, як вже зазначалося судом, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, яких він має дотримуватися безперервно (як у робочий, так і в неробочий час) і порушення яких утворює факт порушення службової дисципліни.

У свою чергу, застосування дисциплінарного стягненні у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічний правовий висновок здійснено Верховним Судом у постанові від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а.

Отже підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Як вже зазначено вище суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджуються обставини вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні під час воєнного стану вимог пункту 6 частини третьої статті розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 1 частини першої статті 43, частини одинадцятої статті 46 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту 1 пункту 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, пунктів 3, 5 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, тож така поведінка Позивача безумовно підриває авторитет поліції, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість Позивача та недотримання ним вимог законодавства.

При цьому, позовна заява Позивача не містить обґрунтування відсутності в діях поліцейського дисциплінарного поступку, що підтверджується наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Разом з тим, судом не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність Позивача. Натомість, обставинами, що обтяжують відповідальність Позивача, є факт перебування такого у стані алкогольного сп`яніння.

В контексті наведених норм та встановлених обставин, суд доходить висновку про те, що Позивач своїми діями допустив порушення вимог Закону, Статуту, Інструкцій та Правил, тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання Позивачем своїх обов`язків на службі в органах поліції.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що Відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що Відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування, натомість Позивач не підтвердив належними та допустимими доказами наведені у позовній заяві доводи.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Головне управління Національної поліції у місті Києві (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович