Справа № 620/1373/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/1373/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області, Державної податкової служби України про визнання та скасування рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» 09.11.2022 звернулось до суду із заявою, в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 620/1373/21 в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» податкову накладну № 2 від 23.12.2020 датою її фактичного подання.
28.04.2021 Чернігівським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позов ТОВ «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області (Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області) № 2359366/41224351 від 01.02.2021 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 23.12.2020. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» податкову накладну № 2 від 23.12.2020 датою її фактичного подання.
Від Державної податкової служби України 14.11.2022 надійшло до суду заперечення на заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1», в якому представник відповідача заперечує щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, посилаючись на те, що виконання цієї категорії судових рішень здійснюється відповідно до вимог законодавства та у порядку, визначеному розпорядчими документами ДПС. У той же час зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є правом, а не обов`язком суду. Вказує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
В частині другій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).
З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
З набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, слід зважати на те, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком.
Крім того у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Відповідачем вказано, що Державною податковою службою України постійно вживались невідкладні заходи, спрямовані на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 620/1373/21 в частині реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Проте суд зауважує, що обґрунтування стосовно вказаного матеріали справи не містять та докази щодо вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення, суду не надано.
Враховуючи наведене та зважаючи на те, що Державна податкова служба України, всупереч вимогам статті 129-1 Конституції України та статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконала рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021, яке набрало законної сили, суд вважає за необхідне заяву ТОВ «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» про встановлення судового контролю задовольнити повністю.
Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЦЯ СТОЛЬНЕ 1» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 620/1373/21 задовольнити повністю.
Зобов`язати Державну податкову службу України протягом тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 620/1373/21.
Попередити Державну податкову службу України про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 23.11.2022.

Суддя О.В. Заяць