Справа № 579/802/22
Суддя: Придатко В. М.
Дата ухвалення: 2022-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/802/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Клишкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Докукіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейського СРПП ВП№1 (м. Кролевець) сержант поліції Прохоренко Олег Валерійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій поліцейського СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержанта поліції Прохоренка Олега Валерійовича щодо винесення постанови серії БАВ №073587 від 01 липня 2022 року (далі постанова) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, протиправними, визнання протиправною і скасування постанови серії БАВ №№073587 від 01 липня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження по справі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою поліцейського притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн за те, що 01 липня 2022 року ОСОБА_1 о 09:20 год. на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачевськ у напрямку села Спаське Конотопського району Сумської області рухався на автомобілі «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, яке обмежує оглядовість водія і погіршує його прозорість, а саме затоновано лобове скло тонувальною плівкою чорного кольору, чим порушив п.31.4.7(В) ПДР України.

Оскаржувану постанову вважає незаконною з наступних підстав.

01 липня 2022 року о 09 год 20 хв. позивач керував автомобілем та був зупинений працівником поліції, який звинуватив його у порушенні правил дорожнього руху, з чим позивач не погодився. Після чого інспектор відразу почав складати оскаржувану постанову, незважаючи на заперечення позивача, тобто розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, при цьому позбавивши позивача прав, як особи яка притягається до адміністративної відповідності, передбачених ст.268 КУпАП. Під час складання постанови позивач заявляв клопотання про ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення, клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та про надання часу скористатися юридичною допомогою, на що поліцейським було відмовлено. При цьому висновок, що нанесене на лобовому склі покриття обмежує оглядовість водія, поліцейським було зроблено без застосування передбаченого ГОСТ 5727-88 спеціального приладу вимірювача світлопропускання скла, попри те, що у примітці п. 31.4.7 «В» ПДР України також зазначено, що дозволяється застосування тонованого скла (крім дзеркальних), світлопропускання якого відповідає вимогам ГОСТ 5727-88 і складає для лобового скла авто не менше 75%, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає. Інших доказів наявності складу вказаного правопорушення у діях позивача ні позивачеві, ні його адвокатові надано не було.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив постанову скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що постанова не містить зазначення технічного засобу, за допомогою якого було проведено тестування скла в автомобілі позивача і зафіксовано наявність порушення, а саме, невідповідність світлопропускної властивості скла вимогам ГОСТ 5727-88, а крім того, не містить вказівки на інші докази скоєння правопорушення позивачем по справі.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому чинним законодавством порядку, згідно наданого відзиву представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області просив у позові відмовити, вважав постанову винесеною у відповідності до чинного законодавства, а дії працівника поліції законними та заснованими на законі та відомчих нормативно-правових актах. Надав відзив на позов, за змістом якого вказав, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволені адміністративного позову.

Третя особа ОСОБА_2 в суді підтвердив обставини, за яких позивача було зупинено, пояснив, що наявність темної стрічки на лобовому склі і тонування на бічних вікнах зафіксовано фототаблицею. Доповнив, що, будучи зупиненим на блок-посту, позивач відмовився відчинити двері автомобіля та надати можливість оглянути вміст салону, який не проглядався ззовні через наявність тонування. Підтвердив, що жодного спеціального приладу для тестування скла у автомобілі ним не використовувалося, а обмеження оглядовості він констатував приблизно, на око.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 01 липня 2022 року поліцейським СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції Прохоренком Олегом Валерійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №073587, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. (а.с.19,57).

Як вбачається з вказаної постанови, ОСОБА_1 01.07.2022 року о 09:20 год. на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачевськ у напрямку села Спаське Конотопського району Сумської області рухався на автомобілі «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, яке обмежує оглядовість водія і погіршує його прозорість, а саме затоновано лобове скло тонувальною плівкою чорного кольору, чим порушив п.31.4.7 (в) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до Плану-розрахунку особового складу ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області по забезпеченню ОПП на території Кролевецької МТГ на час військового стану на 01.07.2022 року, а також Графіка несення служби ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області на посту «БАТУРИН» під номером 3. у графі «Авто-патрулювання з 08 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв.» включений ОСОБА_2 , який ніс службу у наряді терміном доба.

Як вбачається з листа №7990/01/59-2022 від 24.10.2022, у ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області відсутній спеціальний прилад вимірювач світлопропускної здатності скла автомобіля, яким чином було констатовано ознаки правопорушення у діях ОСОБА_1 , не зазначено.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємства-виробника та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п. 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів при наявності встановлення на скло додаткових предметів або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія і погіршують його прозорість.

У примітці п. 31.4.7 «В» ПДР України також зазначено, що на верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосування тонованого скла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Вимоги відносно тонування автомобільного скла встановлені у ГОСТ 5727-88, зокрема, в розділі 2.2.7.8 визначено, що ступінь світлопропускання повинна бути не нижче 75% для вітрового скла, бокових - не менше 70%, задніх - обмежень немає. Перевірка світлопропускаємості повинна здійснюватись спеціальним приладом вимірювачем світлопропускання скла. Цей прилад підлягає щорічній повірці (сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватись погодних умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад. Перевірка проводиться тільки при таких умовах: - температура повітря +20 градусів за Цельсієм +-5%; - вологість повітря 40 - 80%; - під час перевірки пристрій повинен підключатися до ДБЖ.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.9 КАС України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 74-76 КАС України, зазначені ним обставини.

В судовому засіданні позивачем доведено, що оскаржувану постанову було винесено без дотримання встановленої чинним законодавством процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також без відповідних доказів скоєння правопорушення, вказаного у постанові, позивачем.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вказано у рішенні ЄСПЛ «SMILJANIС v. Croatia (N 35983/14)», існують вагомі підстави для захисту суспільства від шкоди в дорожньо-транспортних пригодах, що визнається відповідними міжнародними документами, внутрішнім законодавством і політикою, зокрема і здоровим глуздом. Держава, вживаючи належні стримувальні та превентивні заходи, має намагатися запобігати дорожньо-транспортним пригодам шляхом забезпечення дотримання відповідних правил, направлених на зменшення ризиків небезпечної, необережної чи безвідповідальної поведінки на дорозі. ЄСПЛ констатував про обов`язок національних органів влади застосувати комплексний та всеохопний підхід до застосування ефективних стримувальних та превентивних заходів для того, щоб припинити постійні серйозні порушення правил дорожнього руху. Такий підхід вимагав би вжиття заходів, ключовим у яких є зменшення факторів ризику для безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Поліцейський при винесені оскаржуваної постанови своє рішення доказами не обґрунтував, за змістом ст.251 КУпАП. Вказані дії поліцейського не узгоджуються із позицією Верховного Суду від 23.10.2019 року справа №357/10134/17 щодо надання доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зокрема, розгляд справ, передбачених статтею 126 КУпАП, здійснюється, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП та п.2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП поліцейським Прохоренко О.В. не було встановлено на основі достатніх, належних і допустимих доказів, що позивачем було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що висновки поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, не відповідають вимогам закону, його дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідають Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ст. ст. 33, 258, 268, 280, 283, 285 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки, хоч постанова і винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали б підтвердити факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що тягнуть за собою адміністративну відповідальність, у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не підтверджується наявними у матеріалах належними і допустимими доказами.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд, розглянувши справу в межах позовних вимог, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується заявленої вимоги про відшкодування судових витрат, судом встановлено таке.

Згідно зі ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Практикою Європейського суду з прав людини відзначено, зокрема в п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 Карти 2 «Норми часу на виконання робіт працівниками юридичних служб. Організація та ведення позовної роботи» Розділу 1 Міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 108 від 1 травня 2004 року, норма часу, витрачена на підготовку, візування та реєстрацію однієї позовної заяви, становить 7,4 год.

Згідно з Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених Рішенням Ради адвокатів Чернігівської обл. № 57 від 16 лютого 2018 року та Рішенням Ради адвокатів Харківської обл. № 17 від 21 березня 2018 року, розмір адвокатського гонорару за одну годину роботи становить 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а мінімальний розмір гонорару за складання позовної заяви немайнового/майнового характеру у порядку ЦПК становить від 1600 грн.

Згідно з договором про надання правничої допомоги №12/22 від 01 липня 2022 року, укладеного між позивачем та адвокатом Докукіною Т.В., Морозу В.О. було надано професійну правничу допомогу у вигляді складання адміністративного позову про скасування постанови серії БАВ №073587 від 01.07.2022 року, внаслідок чого ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу розміром 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Крім того, узв`язку з необхідністю участі у судових засіданнях очікувані витрати на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи у суді оцінені у 2000 (дві тисячі) гривень, що підтверджується згідно копії договору, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копій ордеру, акту наданих послуг, квитанції, попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат.

Крім того, у відповідності до ст.139 КАС України, з відповідачів підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 268, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Дії поліцейського СРПП відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області сержанта поліції Прохоренка Олега Валерійовича як суб`єкта владних повноважень щодо винесення постанови серії БАВ №073587 від 01.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн, визнати протиправними.

Визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №073587 від 01.07.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області та відділення поліції №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області у рівних частках судові витрати, а саме, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн та судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп, сплачений при поданні позову до суду, а всього 3996 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.11.2022.

Суддя В. М. Придатко