Справа № 440/7554/22
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/7554/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач ГУ ДПС в Полтавській області), у якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 5 від 14.06.2022, яким застосована до нього штрафна санкція в розмірі 137800,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач наголошував про помилковість висновків контролюючого органу про порушення позивачем стосовно продажу алкогольних напоїв без ліцензії. Останнім наголошено, що відповідні чеки, якими, на думку відповідача, підтверджено таке порушення, надруковано у зв`язку з помилковим спрацюванням апарата РРО. Така обставина була виявлена позивачем та усунена задовго до перевірки, у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_1 наголошував, що жодних негативних наслідків для третіх осіб чи бюджету допущене порушення не викликало.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року заперечення Головного управління ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

04 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого наголошено на порушенні позивачем частини двадцять першої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (надалі - Закон №481). Зауважив, що позивачем не заперечувався факт відсутності у нього діючої ліцензії на відповідні види діяльності. При цьому твердження ФОП ОСОБА_1 про спрацювання РРО спростовує тим, що перед початком роботи відповідного апарату потрібно вчинити певний алгоритм дій, а саме: включити касовий апарат, авторизувати співробітника, внести суму залишку розмінної монети, тощо. Окремо звернув увагу суду, що необхідною умовою для повернення сум є складання відповідного акту, в якому зазначаються дані про помилкову суму та реквізити розрахункового документа. Акт з відповідними копіями розрахункових документів передається до бухгалтерії. Разом з тим, у відповідності до положень чинного законодавства готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Таким чином, таку рекомпенсацію господарюючий суб`єкт зобов`язаний вчинити протягом дня, у якому були зараховані помилково сплачені кошти. За таких обставин, акт про скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунків повинен був бути складений у день, у якому були зараховані помилково сплачені кошти - 09.08.2021 /а.с. 36-37/.

12 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач, наполягаючи на раніше наведених аргументах, просив задовольнити позов /а.с. 71/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Працівниками управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу від 18.05.2022 №487-П проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за місцем фактичного провадження діяльності: склад-магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період 01.06.2019 по дату закінчення перевірки, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 27.05.2022 реєстраційний № 1738/16/31/РРО/ НОМЕР_1 та відповідно встановлено порушення позивачем частини 21 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 481/95), а саме: Позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом, сидром та пері без додавання спирту) в період часу відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 07.08.2021 по 12.08.2021 без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями /а.с. 44-68/.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем під сумнів не ставились.

На підставі такого акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №5 від 14.06.2022, яким застосована до нього штрафна санкція в розмірі 137800,00 грн /а.с. 42-43/.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, за результатами якого останнє залишено без змін /а.с. 41/.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року N 265/95ВР (далі - Закон України N 265/95).

Відповідно до статті 1 цього Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу.

Згідно з пунктом 1 і пунктом 11 статті 3 Закону України N 265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості та проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості;

Тобто, реалізація підакцизних товарів повинна проводитись через реєстратори розрахункових операції з обов`язковим використанням режиму програмування. При цьому, при програмуванні таких товарів повинно бути відображено код товарної підкатегорії згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, а також зазначено найменування товару, його ціна та облік кількості такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України 481/95-BP від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з вимогами частини 14 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон України №481/95-BP) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно зі статтею 1 Закону України №481/95-BP ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Зі змісту ст.15 Закону (імпорт, експорт, оптова і роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального) вбачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 1 ст. 17 Закону України №481/95-BP встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 17 вищевказаного Закону України №481/95-BP до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Так, приймаючи спірне рішення, відповідач виходив, зокрема, з того, що Позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пивом, сидром та пері без додавання спирту) в період часу відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з 07.08.2021 по 12.08.2021 без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Суд наголошує, що факт відсутності відповідної ліцензії за вказаний період позивачем не заперечується, однак протиправність оскаржуваного повідомлення-рішення обґрунтована фактом помилкового спрацювання апарата РРО та формування відповідних чеків без фактичного продажу товарів, що в подальшому ним було виправлено шляхом скасування помилково проведених операцій.

Надаючи оцінку викладеному, суд враховує, що порядок виправлення помилки (якщо вона мала місце) чітко встановлено нормативно-правовим актом.

Так, відповідно до п.7 та п.8 розділу 3 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №547 від 14.06.2016 (в редакції, чинній станом на момент проведення спірної операції) реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

Якщо сума коштів, виданих при поверненні товару чи рекомпенсації раніше оплаченої послуги, перевищує 100 гривень, матеріально відповідальна особа господарської одиниці або особа, яка безпосередньо здійснює розрахунки, повинна скласти акт про видачу коштів. В акті необхідно зазначити дані документа, що встановлює особу покупця, який повертає товар (відмовляється від послуги), відомості про товар (послугу), суму виданих коштів, номер, дату і час видачі розрахункового документа, який підтверджує купівлю товару (отримання послуги).

Всупереч викладеному, позивачем не надано до суду актів скасування помилково проведених через РРО сум.

Також суд критично оцінює посилання позивача на незначний проміжок часу між чеками (8 секунд), як на доказ в підтвердження неможливості проведення останнього співробітником, тобто неможливість реального продажу, а самостійне помилкове спрацювання РРО та друк ним чеків, оскільки в підтвердження факту скасування помилково проведених операцій ФОП ОСОБА_1 надав до суду відповідні чеки, що містять, серед іншого, фіксацію часу їх проведення, що також є незначною (14 секунд). Тобто, позивач здійснюючи операції на РРО щодо введення інформації про номер помилкового чеку, суму такої операції, підтвердження введення такої інформації та друк відповідного чеку - витратив фактично таку ж саму кількість секунд для відміни операції, яку, як він стверджує, не міг так швидко виконати раніше. Відтак, вказані твердження позивача є необґрунтованими.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що помилкове проведення через РРО грошових коштів може свідчити про лише окреме порушення правил застосування РРО, а не про факт продажу алкогольних напоїв за касовими чеками, які перелічені у Акті перевірки, з огляду на наступне.

За визначенням, яке міститься у ст. 2 Закону N 265 розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Проведення розрахункової операції за приписами п. 2 ст. 3 того самого Закону супроводжується видачею відповідного розрахункового документа. Тобто, відповідний розрахунковий документ створений зареєстрованим РРО, який належить позивачу як суб`єкту підприємницької діяльності, є належним та допустимим доказом в підтвердження здійснення операції з реалізації в даному випадку алкогольної продукції. Отже, наявність розрахункового документа свідчить про проведення розрахункової операції, у даному випадку при продажу алкогольних напоїв у період відсутності у позивача ліцензії на право здійснення відповідних операцій. В той час, як позивач, не надаючи належних та допустимих доказів, безпідставно стверджує про те, що фактично операція з продажу алкогольних напоїв не відбулася і товар не передавався покупцю, а кошти не отримувалися, однак ним жодним чином не спростовано наявність відповідних чеків щодо реалізації продукції, не надано належних доказів в підтвердження документального відображення відповідних операцій щодо повернення сум коштів через 2 дні після здійснення відповідних операцій з продажу.

Щодо посилання позивача на лист ТОВ "Єврокод" №187 від 20.06.2022 року в підтвердження помилкового спрацювання апарата РРО, то суд визнає їх безпідставними з огляду на те, що у вказаному листі лише зазначено, що "не виключена можливість пробивання чека при необережному переміщенні даної моделі РРО", тобто фактично зазначено лише про ймовірність такої можливості, а не про сам факт, зокрема щодо чеків за 09.08.2021 року.

Також суд визнає безпідставним доводи позивача про те, що вказаними операціями не призвів до жодних негативних наслідків для третіх осіб чи бюджету, оскільки зміст абзацу сьомого частини другої статті 17 вищевказаного Закону України №481/95-BP, тобто норми на підставі якої до позивача застосовано фінансову санкцію, не передбачає такої умови як наявність чи відсутність негативних наслідків для третіх осіб чи держави.

Щодо посилань позивача на постанову Октябрського районного суду м. Полтави у справі №554/3918/22 від 26.08.2022 року, якою провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то суд зазначає наступне.

Ухвалення судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не свідчить про відсутність в діях позивача порушення норм Закону № 481/95-ВР та не перешкоджає її притягненню до фінансової відповідальності.

Так, з системного аналізу вищевикладених положень законодавства слідує, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується адміністративна, фінансова, кримінальна відповідальність, які є різними за своєю правовою природою, порядки та підстави притягнення до яких реалізуються за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

За порушення норм Закону № 481/95- ВР, а саме за торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензій на роздрібну торгівлю встановлено два види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, адміністративна відповідальність - до осіб, що безпосередньо здійснювали продаж цих товарів.

Відповідно, закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, жодним чином не виключає підстав для йогої притягнення до відповідальності як суб`єкта господарювання шляхом застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Податковим кодексом України та Законом № 481/95- ВР.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2019 року у справі № 824/406/18-а.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 816/571/17 висловив правову позицію, що висновки іншого суду щодо правомірності чи протиправності дій особи, поведінка якої є предметом розгляду в адміністративній справі, не є обов`язковими для адміністративного суду, який таку справу розглядає.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов`язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку та не звільняє від процесуального обов`язку офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Аналогічна правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 813/7398/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач не навів обставин та належних доказів в їх підтвердження, за яких один і той самий продавець проводив через РРО розрахункові операції з ідентичною помилкою та, які б давали змогу визнати, що операцій реалізації алкогольної продукції в період часу відсутності у позивача ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями не відбулося. Позивачем не забезпечено здійснення дій у порядку та спосіб, визначених законодавством, щодо коригування таких помилок. Тому суд критично ставиться до тверджень позивача про відсутність фактів продажу алкогольної продукції, які підтверджені наведеними у Акті перевірки висновками та розрахунковими документами.

З урахуванням цього, а також ненадання позивачем належних та допустимих в підтвердження доказів ненадходження готівкових (безготівкових) коштів за товар, визначений в чеках за 09.08.2021 року та нездійснення видачі відповідного товару, тобто відсутності продажу товарів за фіскальними чеками з 07.08.2021 по 12.08.2021, а також відсутність належних доказів в підтвердження належного проведення операцій повернення товару та коштів, суд вважає вірними висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки та, відповідно правомірним оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 5 від 14.06.2022.

Зважаючи на наведене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не підлягають стягненню у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський