Справа № 161/12940/22
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/269/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2022 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем цього правопорушення.

Також посилаються на ряд процесуальних недоліків в оскаржуваній постанові.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 01 вересня 2022 року серії АА №00000873.

У письмовому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на вищевикладене, а також відсутність від сторін клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, суд здійснює розгляд у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 вересня 2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики по нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00000873, в якій зафіксовано, що 05 липня 2022 року о 14 год. 09 хв. на автодорозі Н-25, 274 км. + 300 м., транспортний засіб Iveco AT440S, НОМЕР_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР, а саме з перевищенням маси транспортного засобу на 8,4% (3,391 тони), при дозволеній фактичні масі 40 тон. У зв`язку з чим, відповідальну особу власника транспортного засобу ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Примірник цієї постанови позивач отримав поштою 06 вересня 2022 року, а тому, з врахуванням приписів ч.2 ст.286 КАС України, строк звернення до суду ним не пропущений, а його клопотання про поновлення такого строку є зайвим.

Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач, підтверджуючи правомірність свого рішення про притягнення позивача до відповідальності, повинен був надати суду всі наявні у нього докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вивчивши надані відповідачем докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Так з наданого позивачем свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу IVECO AT440S, НОМЕР_1 , слідує, що за своїм типом є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем посадочних місць (а.с.33). Напівпричіп Klaesеr TSA, НОМЕР_2 , який рухався з автомобілем, згідно реєстраційного документу є спеціалізованим напівпричіпом цистерна-е (а.с.31).

З наданої фотофіксації слідує, сам тягач є двовісним (перша вісь одинарна з неспареними колесами, друга вісь одинарна зі спареними колесами), а також він рухався з напівпричепом зі строєною віссю з неспареними колесам (а.с.34-37).

За правилами п.22.5 ПДР, в такому випадку максимальна фактична маса транспортного засобу (двовісний тягач з трьохвісним напівпричепом) на дорозі державного значення не може перевищувати 40 тон.

З чеку приладу «Wim 48, Q-Free Hi-Trac TMU4 Wim, завод.10036», який наданий відповідачем, слідує, що загальна вага транспортного засобу виміряна як 48 212 кг (графа weight-full) (а.с.74).

Отже, автомобіль позивача перевищив встановлені у п.22.5 ПДР нормативи фактичної максимальної маси транспортного засобу (фактично 48,212 тон, при нормативі 40 тон).

Суд погоджується з доводами відповідача, що в оскаржуваній постанові розмір перевищення в кілограмах та відсотках зазначений з врахування 10% похибки приладу та розрахований за формулою ((48 212 40 000) 10% х 48212) / 40 000) / 100 = 8,4 %. Своїх пояснень, чому такий спосіб розрахунку перевищення є невірним, або свого контррозрахунку, позивач суду не надав.

Суд відхиляє посилання позивача на відомості про масу транспортного засобу, які наведені в товарно-транспортній накладній, оскільки цей документ можливо скласти в односторонньому порядку зазначивши довільні показники маси. Натомість сертифікований прилад відповідача вимірює об`єктивні дані і підстав сумніватися у них у суду не має.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не вказані певні реквізити, оскільки її зміст повністю відповідає приписам ст.283 КУпАП, а саме містить:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що його автомобіль перевозив рідкий вантаж, оскільки правила п.22.5 ПДР стосовно допустимої маси транспортного засобу є одинакові для всіх транспортних засобів, в незалежності від типу вантажу. До того ж, вид вантажу (рідкий, сипучий, твердий) може об`єктивно впливати лише на навантаження на певну вісь, однак не на загальну масу транспортного засобу, яка залишається незмінною при русі.

Сумніви позивача про коректну роботу приладу для вимірювання маси транспортного засобу нічим не підтверджуються та зводяться до його власних припущень, які об`єктивними доказами не підтверджуються.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Крім того слід скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 23 вересня 2022 року, оскільки судом встановлена правомірність оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місці проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 01 вересня 2022 року серії АА №00000873 залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті у цій справі ухвалою суду від 23 вересня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачем у справі є Державна служба України з безпеки на транспорті, м. Київ, пр. Перемоги, 14, .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк