Справа № 260/743/20
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/743/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник адвокат Доброріз О.М.

відповідача: Головне управління Державної податкової служби у Закарпатській області - представник Крупа-ГазудаМ.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , № від 25.03.2020 року, рішення № від 25.03.2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року; 2) стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2019 p. За результатами перевірки складено акт за № 176/33-06/ від 13.03.2020 року.

25 березня 2020 року позивач отримав податкові повідомлення-рішення № , № від 25.03.2020 року, рішення № від 25.03.2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року. Так, перевіркою було встановлено завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності позивача за рахунок віднесення до складу витрат амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби на загальну суму 1782442,90 грн. та вартості послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00грн. Позивач зазначає, що відповідно до Митного тарифу, сідельний тягач відноситься до товарної позиції УКТ ЗЕД під кодом 8701 20 - трактори колісні для напівпричепів (за винятком тракторів товарної позиції 8709). У цій групі термін "трактори" означає транспортні засоби, призначені головним чином для буксирування чи штовхання інших транспортних засобів, пристроїв і вантажів, незалежно від того, мають вони чи ні допоміжні пристосування. Звертає увагу, що сідельний тягач відповідно до УКТ ЗЕД належить до товарної позиції трактори колісні для напівпричепів (код 8701 20). При цьому, не відноситься ні до вантажних, ні до легкових автомобілів. Зазначає, що підтвердженням віднесення транспортних засобів: сідельних тягачів і напівпричепів до товарної позиції УКТ ЗЕД за кодами 87012010 та 87163930 є митні декларації, видаткові накладні. Вважає, що сідельні тягачі, які використовуються в господарській діяльності позивача, належать до товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД 870120, а напівпричепи - до 8716, а тому, не є вантажними автомобілями відповідно до чинного законодавства України, які визначені як основні засоби подвійного призначення пп. 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України.

Позивач зауважує, що він, як суб`єкт господарювання має право на забезпечення об`єктів, які використовуються в господарській діяльності, засобами охорони, а витрати на забезпечення такої охорони є такими, що пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця, а тому відносяться до складу валових витрат за умови їх документального підтвердження. Таким чином, вважає, що витрати за отримання охоронних послуг підтверджені документально, а тому правомірно віднесені до складу валових витрат господарської діяльності, що свідчить про необґрунтованість висновків контролюючого органу про завищення витрат на суму 459439,00 грн.

Відповідач надав суду відзив, в якому заперечив позовні вимоги та вказав, що проведеною плановою перевіркою було встановлено завищення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності позивача за рахунок віднесення до складу витрат амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби на загальну суму 1782442,90 грн. та вартості послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) об`єктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00 грн. Зазначає, що сідельний тягач та напівпричіп, враховуючи їх цільове призначення, відносяться до транспортних засобів в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому підлягають під класифікацію за критеріями, визначеними даним законодавчим актом. Вважає, що фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування не має право включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням його господарської діяльності, амортизаційні відрахування з вартості вантажних автомобілів, у т. ч. сідельних тягачів та напівпричепів, які призначені для перевезення вантажів. Також, зазначає, що п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, який не передбачає включення до складу витрат оплату послуг з охорони приміщень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти задоволення таких заперечила та просила суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Обставини , встановлені судом.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 29.01.1995 року , де видами діяльності серед іншого зазначено: 49.41 вантажний автомобільний транспорт

02.03.2-10 року ОСОБА_1 Головною державною інспекцією на автомтобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України видано Ліцензію :

- вид господарської діяльності: надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт»

- дозволений вид робіт: -внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами ;- міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями , причепами та напівпричепами

Строк дії ліцензії: з 23.02.3020 необмежений.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2019 p., і 13.03.2020 року за результатами перевірки складено Акт за № 176/33-06/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 розділу IV Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи з фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 403538,74 грн., в тому числі за 2018 рік - 178534,96 грн., за 2019 рік - 225003,78 грн.;

- пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 33628,22 грн., втому числі: за 2018 рік - 14877,91 грн., за 2019 рік - 18750,31 грн.;

- п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 р., а саме у Податкових розрахунках, у період 2018 - 2019 роки, платником не відображалися суми виплачених доходів фізичним особам - підприємцям за ознакою доходу « 157» - дохід, виплачений самозайнятій особі;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 11 ст. 8 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», із змінами і доповненнями, в результаті чого донараховано єдиного внеску на загальну суму 10140,90 грн., в тому числі за 2019 рік - 10149,90 грн.

Перевіркою встановлено , що фактично за період, який охоплювався перевіркюо, ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів вантажним автомобільним транспортом на території України та за її межами, надавав в оренду та відчуджував транспортні засоби.

В п. 1.7 Акту встановлено, що обєктами , де здійснюється діяльність позивача за звітній період є: -Комплекс (будівля цеху перегонки, навіс для автомашин ) , власний. Місцезнаходження АДРЕСА_1 .

-земельна ділянка, власна, місцезнаходження : АДРЕСА_1 .

-офісне приміщення в м. Ужгород на праві користування.

В п. 1.17.2 Акту перераховане рухоме майно, яке було придбане позивачем за період з січня 2016 року по грудень 2019 р., зокрема , починаючи з червня 2018 року по 11 грудня 2019 року придбано : 17 штук VOLVO та 17 штук SCHMITS, 1 КІА Sportage.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 задекларовано загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності за 2018 рік в сумі 83 356 215,00 грн.; за 2019 рік в сумі 84 654 800,00 грн., і щодо правильності їх визначення порушень не встановлено.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, повязаних із здійсненням діяльності, відображених у додатках Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи встановлено їх завищення на загальну суму 2241881,90 грн, в тому числі : за 2018 рік- 991 860,90 грн., за 2019-1250021,00 грн.

Перевіркою на підставі поданих податкових декларацій про майновий стан і доходи та доданих до них розрахунків податкових зобовязань встановлено , що до складу вартості витрат, повязаних з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_2 віднесено:

- Амортизаційні відрахування нараховані на основні засоби (вантажні автомобілі- тягачі і напівпричепи) на загальну суму 1782442,90 грн., в тому числі : за 2018 рік -798754,90 грн; за 2019 рік 983688,00 грн.;

- Вартість оплачених послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) обєктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00 грн., в тому числі: за 2018 рік-193106,00 грн.; за 2019 рік- 266333,00 грн.

Оплата вартості послуг з охорони та диспетчерування відбулася на користь ПП «ЗОДІАК І К-1»( ), УДП «Укрінтеравтосервіс» ( ).

Актом перевірки в обгрунтування факту неправомірного віднесення вищевказаних витрат повязаних з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_2 міститься посилання на пп. 177.4.5. ПК України та п.177.4 ПКУ.

25 березня 2020 року позивач отримав податкові повідомлення-рішення № , № від 25.03.2020 року, рішення № від 25.03.2020 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року.

Так, податковим повідомленням-рішенням № від 25.03.2020 року збільшено грошове зобов`язання у розмірі 403538,74 грн. та донараховано штрафні санкції у розмірі 201769,37 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № від 25.03.2020 року збільшено суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі основного платежу 33628,22 грн., штрафних санкцій - 16814,11 грн.;

Вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року, донараховано єдиного внеску на загальну суму 10140,90 грн.

Рішенням № від 25.03.2020 року застосовано штрафні санкції за не нарахування єдиного внеску на суму 1014,09 грн.

У видатковій накладній № 53 від 09 жовтня 2018 року зазначено, що на підставі Договору фінансового лізингу № UKR50-0918 F від 10.09.2018 року ТзОВ «ВФС Україна» поставила покупцю ФОП ОСОБА_1 пять сідельних тягачів Volvo на загальну суму 15 848 368,35 грн

У видатковій накладній № 31 від 27 червня 2018 року зазначено, що на підставі Договору фінансового лізингу № UKR21-0518 F від 04.05.2018 року ТзОВ «ВФС Україна» поставила покупцю ФОП ОСОБА_1 пять сідельних тягачів Volvo на загальну суму 15 022 943,25 грн.

Згідно митних декларацій ІМ 40 ЕА за 2019 р. вн. № 1763, 1764,1761,1747,1765,1762,1746:

- відправник/експортер:Volvo Group Belgium N.V.

-одержувач ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1

-опис товару: Тягач сідельний, призначений для буксирування напівпричепів….Призначення перевезення вантажів.

Згідно митних декларацій ІМ 40 ЕА за 2018-2019 р. вн. № 4961,4887,4888, 4963,4964,1760,1112,1758,1745,1754,1756,1759,3942,3944,3945,3946,3947:

--відправник/експортер є Schmitsz Cargobull AG, Німеччина

-одержувач ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1

-опис товару: напівпричіп для перевезення вантажів, тентовий , бортовий, трьохвісний, новий .

У відповідності до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вищевказані сідельні тягачі ( категорія С) є спеціалізованими вантажними спеціалізованими сідловими тягачами Е і зареєстровані на ОСОБА_1 як власника.

У відповідності до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вищевказані напівпричепи(категорія СЕ) зареєстровані на ОСОБА_1 як власника.

За договором № 66 від 01 серпня 2011 року , де замовником є ПП ОСОБА_1 «Охоронна фірма» ПП Зодіак і К-1» зобовязується забезпечити комплексну цілодобову безпеку на обєкті замовника. Згідно Додатку № 2 дислокація обєкту в АДРЕСА_1 . За Протоколом узгодження ціни для здійснення фізичним постом охорони обєкту договірна ціна становить 6000 грн.

Згідно Додатку № 1/1/1/1 до Договору № 66 договірна ціна з 01 січня 2018 року становить 19 244 грн., 01 січня 2019 року становить 26000 грн.

У відповідності до Актів здачі-прийняття робіт(надання послуг) сторонами дотримано умови договору № 66

Про фактичне здійснення охорони складено відповідний Акт про виставлення охорони .

За договором № 2406 від 01 серпня 2019 року , де замовником є ПП ОСОБА_1 «Охоронна фірма» ПП Зодіак і К-2» зобовязується забезпечити комплексну цілодобову безпеку на обєкті замовника. Згідно Додатку № 2 дислокація обєкту в АДРЕСА_1 . За Протоколом узгодження ціни для здійснення фізичним постом охорони обєкту договірна ціна з 01 червня 2019 року становить 22000 грн.

Про фактичне здійснення охорони складено відповідний Акт про виставлення охорони, Акти виконаних робіт від червня жовтня 2019 року , акти здачі-прийняття робіт

Згідно Державного акту направо власності на земельну ділянку (Серія ЯД № 537363) від 31 жовтня 2007 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка за адресою в АДРЕСА_1 .

В Експертному висновку № К84 від 26 лютого 2020 року експерт Закарпатської Торгово-промислової палати на замовлення ФОП ОСОБА_1 на підставі заявки на проведення експертизи по визначенню кодів згідно УКТ ЗЕД від 25.02.2020 року, проаналізувавши митні декларації та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів від 27.09.2019 року встановив, що:

- сідловий тягач марки Volvo відноситься до товарної групи 87 Засоби наземного транспорту і відповідає коду 8701 20 10 00 трактори колісні для напівпричепів , нові;

-напівпричіп тентований , бортовий марки SCHMITS… відноситься до товарної групи 87 Засоби наземного транспорту і відповідає коду 8716 39 30 10- бортові, тентовані, напівпричепи рефрижератори , напівпричепи-контейнеровози,нові.

- вказані вище засоби наземного транспорту не відносяться до вантажних автомобілів

- до вантажних автомобілів відносяться моторні транспортні засоби для перевезення вантажів товарної позиції 8704 УКТ ЗЕД.

У Звіті № 25/20 субєкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 про визначення типу колісного транспортного засобу VOLVO FH номерний знак НОМЕР_2 зроблено висновок, що даний транспортний засіб не можна віднести до вантажного, він не призначений для перевезення вантажу, так як відсутнє обладнання для розміщення вантажу до перевезень, а відноситься до тягачів і призначений для буксирування напівпричіпів різного призначення.

У Звіті № 26/20 субєкта оціночної діяльності ПП ОСОБА_3 про визначення типу колісного транспортного засобу SCHMITS SCS 24L-1362 ЕВ номерний знак НОМЕР_3 зроблено висновок, що за своєю конструкцією досліджуваний КТЗ SCHMITS не є автомобілем, так як відсутнє власне джерело енергії для приведення в рух і призначений для буксирування сідельним тягачем.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється ст. 177 ПК України.

Відповідно до п.п. 177.1, 177.2 статті 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За змістом п.п.177.4.1. п.177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Підпунктом 177.4.4. пункту 177.4 статті 177 ПК України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1.-177.4.3. вказаного пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з вимогами п.п.177.4.5. пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

-витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

-витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

-документально не підтверджені витрати.

пп. 177.4.6. п. 177.4 статті 177 ПК України передбачено, що не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001р.

Так, зазначений законодавчий акт надає визначення поняттю «автомобільний транспортний засіб», відповідно до якого таким є колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).

Отже, з вищенаведеного визначення вбачається, що закон поділяє автомобільні транспортні засоби за характером використання на такі різновиди: пасажирський, вантажний та спеціальний.

В свою чергу автомобілем вантажним в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Отже, основною характеризуючою ознакою вантажного автомобіля, в порівнянні з іншими транспортними засобами, є його використання з метою перевезення вантажі.

В результаті проведеного аналізу вказаного законодавчого акту, суд дійшов висновку, що транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на такі різновиди: загального призначення (транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів, до якого, в тому числі, відноситься напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу), спеціалізованого призначення (транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів, до яких, в тому числі, відноситься сідельний тягач) та спеціального призначення (транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій).

Відповідно до норм Закону України «Про автомобільний транспорт», напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Згідно з визначенням поняття «сідельний тягач», наданим Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363, таким є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, сідельний тягач та напівпричіп відносяться до транспортних засобів в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому підлягають під класифікацію за критеріями, визначеними даним законодавчим актом.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи перекладу реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб Органу Сполученого Королівства з реєстрації транспортних засобів, позивач придбав сідельний тягач марки Volvo, тип - VTA3T, комерційна назва - FM, FH, FH16, категорія транспортного засобу - N3, N3G (акр. спр. 137 146).

Відповідно до класифікації колісних транспортних засобів за ознаками загальної маси транспортного засобу, наданої в Єдиних вимогах до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 р. №1166, до засобів категорії N належать колісні засоби, що мають не менш як чотири колеса і призначені для перевезення вантажів:

-N 1 - колісний засіб максимальною масою не більш як 3,5 тонни;

-N 2 - колісний засіб максимальною масою більш як 3,5 тонни, але не більш як 12 тонн;

-N 3 - колісний засіб максимальною масою більш як 12 тонн.

Для позначення колісного засобу, що належить до категорій M, N та придатний для руху поза дорогами, використовується також літера G.

Окрім того, ч. 3 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

На підставі аналізу законодавчих актів, що регулюються спірні правовідносини, та дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що сідельний тягач в поєднанні з напівпричепом складають автомобільний поїзд, що не заперечується позивачем в позовній заяві (арк. спр. 7) та являються транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, а отже, відносяться до категорії вантажних автомобілів. Суд зауважує, що автомобільний поїзд не є окремим видом транспортних засобів, а тільки різновидом вантажних автомобілів за ознакою конструктивної схеми.

Верховний Суд у справах № 807/250/18, № 120/2487/19-а зробив висновок, що сідельний тягач у поєднанні з напівпричепом складають автомобільний поїзд та є транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, тому належить до категорії вантажних автомобілів. Також Верховний Суд звернув увагу, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності, встановлена Законом України "Про Митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, призначена для систематизації товарів з метою визначення ставки загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України. Проте відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, у тому числі й оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців, регулюються нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У звязку з вищенаведеним посилання позивача на висновок ТПП є некоректним та помилковим.

Судом встановлено , що у самих митних деклараціях, наданих позивачем в обгрунтування позову вказано , що сідельні тягачі призначені для перевезення вантажу.

Отже судом встановлено, що відповідачем правомірно зроблено висновок щодо помилкового віднесення позивачем до складу вартості витрат, повязаних з господарською діяльністю ФОП Улашин амортизаційні відрахування нараховані на основні засоби (вантажні автомобілі- тягачі і напівпричепи) на загальну суму 1782442,90 грн., в тому числі : за 2018 рік -798754,90 грн; за 2019 рік 983688,00 грн.

Щодо висновку податкового органу , що позивачем помилково віднесено до складу вартості витрат, повязаних з господарською діяльністю ФОП Улашин вартість оплачених послуг з охорони та диспетчерування (надання охоронних послуг) обєктів нерухомості та територій на загальну суму 459439,00 грн., в тому числі: за 2018 рік-193106,00 грн.; за 2019 рік- 266333,00 грн., то суд дійшов висновку, про нерпавомірність взказаного висновку, оскільки вартість придбаних послуг на охорону і диспетчерування , прямо пов`язана з господарською діяльністю позивача, що підтверджено змістом укладених договорів, місцезнаходженням обєктів, де здійснюється діяльність позивача за звітній період , а це -Комплекс (будівля цеху перегонки, навіс для автомашин ) , власний. Місцезнаходження с. Білки, вул. П. Ороса,69,70. , у звязку з чим ці витрати у відповідності до п.п. 177.4.4. пункту 177.4 статті 177 ПК України відносяться до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів.

У звязку з вищенаведеним податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у звязку із віднесенням до складу вартості витрат, повязаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн. є протиправним .

Оскільки визначення податковим органом військового збору, застосування штрафних санкцій є похідним від збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, то з врахуванням частково неправомірним вищевказаного ППР податкове повідомлення-рішення від № від 25.03.2020р. у розмірі основного платежу 33628,22 грн., штрафних санкцій - 16814,11 грн., вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020р., якою донараховано єдиний внесок на загальну суму 10140,90 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.03.2020р. яким застосовано штрафні санкції за не нарахування єдиного внеску на суму 1014,09 грн. є неправомірні та підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Закарпатській області від 25.03.2020 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у звязку із віднесенням до складу вартості витрат, повязаних з господарською діяльністю вартості оплачених послуг з охорони та диспетчерування на загальну суму 459439 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС в Закарпатській області № від 25 березня 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС в Закарпатській області № від 25 березня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 25.03.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 5600( пять тисяч шістсот) гривень сплачений згідно з платіжним дорученням № 312 від 26 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Рішення виготовлено та підписано 25.11.2022 року