Справа № 456/2385/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 456/2385/22 пров. № А/857/15098/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Кушик Ю.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 456/2385/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Інспектор Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області сержант поліції Сениско Богдан Андрійович про скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м.Стрий
Розгляд справи здійснено за правиламипровадження в окремих категоріях справ
суддя у І інстанціїС.С. Сас
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Позивач ОСОБА_1 28.07.2022 року звернулася до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 698645 винесеної 04.07.2022 інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Сениско Богданом Андрійовичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. Також просила поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року у справі № 456/2385/22 залишено обумовлену позовну заяву без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач вказує, що оскаржувану постанову вона отримала звичайним листом 14.07.2022 року та відразу звернулася до Стрийського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, яким 19.07.2022 року видано доручення адвокату Пилипів О.В. для надання правничої допомоги позивачу у цій справі. З урахуванням зайнятості вказаного адвоката в судах та необхідного часу на ознайомлення з матеріалами справи та підготовку позовної заяви, позовна заява подана до суду у невідкладні строки, а зокрема- 28.07.2022 року. Просить урахувати, що позивач вчасно звернулася до центру з надання безоплатної правової допомоги, однак через незалежні від неї причини правова допомога була надана з пропущенням строків звернення до суду. У зв`язку з чим просить визнати вказані причини поважними та надати їй можливість доступу до суду.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач в особі його представника подав заяву у якій просив слухати справу за його відсутності.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених відповідачів та позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання відповідач не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач подала адміністративний позов з пропущенням встановленого строку звернення до адміністративного суду та не представила суду жодних доказів поважності пропуску строку звернення до суду, а тому суд вважає необхідним залишити позов без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.07.2022 року головним управлінням Національної поліції у Львівській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА від 04.07.2022року, яку позивач отримала за її твердженням 14.07.2022 року звичайним листом, що не спростовано відповідачем.

Не погоджуючись з такою постановою позивач звернулася до Стрийського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання правничої допомоги щодо оскарження вказаної постанови.

На підставі обумовленого звернення позивача, Стрийським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, видано 19.07.2022 року доручення адвокату Пилипів О.В. для надання правничої допомоги позивачу.

28.07.2022 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява позивача про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 698645 від 04.07.2022 року.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

За змістом ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.75).

У справі Устименко проти України (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії Європейський суд з прав людини наголосив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватись при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової впевненості. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

До того ж, в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа Каменівська проти України) Європейський суд з прав людини зазначав: …право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані....

Зважаючи на вимоги позовної заяви, строк звернення до суду у позивача щодо скасування обумовленої постанови розпочався 15.07.2022 року та сплинув 25.07.2022 року

Проте, позов ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції лише 28.07.2022 року, тобто з пропуском встановленого КАС України десятиденного для звернення до суду, що не заперечується позивачем.

Так, вирішуючи питання щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Статтею 57 КАС установлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 59 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» №3460-VI від 2 червня 2011 року (надалі по тексту іменовано - Закон №3460-VI) право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 вказаного Закону №3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону №3460-VI право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Долученими до матеріалів справи доказами підтверджується обставини з приводу того, що дохід позивача не перевищував двох розмірів прожиткового мінімуму.

Статтею 19 Закону №3460-VI встановлено порядок розгляду звернень про безоплатну вторинну правову допомогу, а зокрема у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов`язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом (ст. 21 названого Закону).

Відтак, колегією суддів встановлено, що позивач як особа, яка відноситься до категорії соціально уразливих верств населення звернулася із заявою про надання правничої допомоги щодо оскарження вказаної постанови до Стрийського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги невідкладно (зокрема у межах десятиденного строку з моменту отримання оскаржуваної постанови).

Проте, приведеними положеннями законодавства, які регулюють порядок прийняття рішень щодо про надання безоплатної вторинної правової допомоги громадянам не ураховано скорочених строків розгляду та звернення з позовними заявами в окремих категоріях справ, до яких належать справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Як наслідок застосування визначеної Законом №3460-VI процедури звернення та прийняття центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги рішень щодо про надання безоплатної вторинної правової допомоги, призначення відповідного адвоката та надання йому доручення, підготовки ним позовної заяви, позивач пропустила на три календарні дні строк звернення до суду з даним позовом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище причини пропуску позивачем строків звернення до суду з вказаним позовом є поважними та такими що не залежали від волевиявлення позивача і пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій з приводу подання позовної заяви та підтверджені належними доказами.

Однак, при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції на вказані обставини не зважив, а відтак прийшов до передчасного висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та прийшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду. Відтак, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 308, ст. 312, ст. 315, ст. 320, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 456/2385/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 24 листопада 2022 року