Справа № 440/3287/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2022 р. Справа № 440/3287/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 по справі № 440/3287/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022 визнано неповажними, наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 - залишено без руху, через пропуск строку на звернення з апеляційною скаргою і через несплату судового збору та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати до суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску, підтверджене належними доказами; оригінал квитанції про сплату судового збору або копію посвідчення особи, яка постраждала від наслідків ЧАЕС на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1 отримано копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 03.11.2022.

16.11.2022 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду на виконання вимог вказаної ухвали надійшло клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування даного клопотання апелянт зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації він був змушений змінити своє фактичне місце проживання з АДРЕСА_1 (місце реєстрації) на с. Вищий Булатець Лубенського району. Копія оскаржуваної ухвали була отримана 21.04.2022 його дружиною, яка на той час проживала за місцем їх реєстрації. Йому ця копія була передана 26.04.2022, тому про прийняття ухвали він дізнався саме 26.04.2022 та саме 26.04.2022 фактично зміг ознайомитись із її змістом. Таким чином, 15-денний строк на апеляційне оскарження з моменту отримання апелянтом відповідної ухвали спливає 11.05.2022, тоді як апеляційна скарга подана 09.05.2022, та отже строку на апеляційне оскарження ним не пропущено.

Колегія суддів вважає необгрунтованим клопотання про поновлення строку, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження позивач зазначає, що копію оскаржуваної ухвали отримала його дружина та повідомила йому про це лише 26.04.2022.

Однак, судова колегія в даному випадку, не вважає поважними доводи апелянта, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено також у разі одержання її під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним. Особа, яка одержала повістку, зобов`язана негайно повідомити про неї адресата.

У разі тимчасової відсутності адресата особа, яка повинна вручити повістку, відмічає у повістці відомості про те, куди вибув адресат та коли передбачається його повернення за наявності таких даних.

Згідно ч.6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Отже, в силу приписів ч. 4 ст. 126 КАС України у разі одержання рішення суду під розписку будь-яким повнолітнім членом сім`ї адресата, який проживає разом з ним, вважається, що таке відправлення вручено належним чином.

Суд зазначає, що у зворотньому поштовому повідомленні є відмітка про вручення та підпис про одержання оскаржуваної ухвали суду 21.04.2022, при цьому у повідомленні відсутні будь-які відомості про те, куди вибув ОСОБА_1 (а.с. 17).

Щодо доводів заяви позивача, що він був змушений змінити своє фактичне місце проживання, а тому вчасно не дізнався про оскаржувану ухвалу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вище наведене, позивач повинен був повідомити суд про зміну місця проживання.

Проте, в матеріалах справи відсутня інформація про зміну позивачем місця проживання.

Отже, апелянт повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

У низці рішень Європейського суду з прав людини зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 р. зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та постановленою метою».

Так, існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Важливість існування та дотримання строків звернення з апеляційною скаргою також зумовлено і такими обставинами.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на відсутність доказів наявності об`єктивно непереборних обставин у апелянта, які унеможливили вчасне звернення до суду з апеляційною скаргою у період строку наданого судом на оскарження по дату подання апеляційної скарги, в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що підстави, заявлені позивачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне провадження визнані судом неповажними, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2022по справі № 440/3287/22 за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко