Справа № 9901/212/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа №9901/212/21

адміністративне провадження №П/9901/212/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Чиркіна С.М.

суддів: Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вальвака Олександра Миколайовича про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., у справі № 9901/212/21 за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України та Національна поліція України, про визнання протиправним та нечинним указу в частині,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Президента України Зеленського Володимира Олександровича (далі - відповідач або Президент України), у якій позивач просить суд визнати протиправним та частково скасувати Указ Президента України від 21.05.2021 № 203/2021 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" в частині пункту 617 Додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2021 "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" накладених на позивача.

Ухвалою від 03.06.2021 Верховний Суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 17.11.2022 Верховним Судом клопотання представника Президента України про залучення третіх осіб та витребування доказів у справі, задовольнлено частково та залучено до участі у справі Кабінет Міністрів України, Міністерство внутрішніх справ України та Національну поліцію України у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

21.11.2022 на адресу Верховного Суду надійшла заява представника позивача про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., у справі № 9901/212/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України).

У вказаній заяві, представник позивача зазначає, що при вирішенні питання про залучення до участі третіх осіб колегією суддів порушено вимоги частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також заявник зазначає, що на стадії з`ясування обставин та перевірки їх доказів таких дій КАС України не передбачає. Водночас представник позивача вказує, що колегією суддів порушено статтю 6 КАС України щодо дотримання принципу верховенства права у частині вимоги щодо юридичної визначеності, оскільки 01.07.2021 колегією суддів вже приймалося рішення щодо відмови у залученні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України.

Також заявник просить розглянути вказану заяву за його участі та при її розгляді забезпечити відповідний зал судового засідання та створити належні умови для роботи засобів масової інформації.

Водночас за приписами частини одинадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Отже, враховуючи, що заяву про відвід подано поза межами судового засідання у задоволенні заяви в частині її розгляду за участю позивача необхідно відмовити.

Дослідивши аргументи, викладені у заяві про відвід суддів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Частинами першою-третьою статті 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі (…) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Отже метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Водночас вказані у заяві про відвід підстави для відводу суддів не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію представника позивача щодо прийнятого суддями рішення з огляду на таке.

Приписами частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Зміст зазначених норм дає підстави вважати, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 9901/378/19, та постановах Верховного Суду, а саме від: 12.07.2019 у справі №813/915/16, від 13.03.2020 у справі №523/7118/17, від 25.05.2022 у справі №826/10888/18.

Водночас за приписами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, доводи позивача, зазначені в заяві про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., свідчать про незгоду останнього з процесуальним рішенням суду, та відповідно не можуть бути підставою для відводу судді.

За такого правового регулювання та обставин розгляду справи, твердження заявника не знайшли свого підтвердження щодо можливої упередженості суддів, оскільки мають суб`єктивний характер, не підтверджені належними та допустимими доказами та не містять жодного факту вчинення дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність суддів, у зв`язку із чим у задоволені заяви представника позивача про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П. необхідно відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною четвертою статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адваката Вальвака Олександра Миколайовича про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П., у справі № 9901/212/21 - визнати необґрунтованою.

Передати заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вальвака Олександра Миколайовича про відвід суддів Чиркіна С.М., Єзерова А.А, Кравчука В.М., Рибачука А.І., Стародуба О.П. до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: С.М. Чиркін

Судді: А.А. Єзеров

В.М. Кравчук

А.І. Рибачук

О.П. Стародуб