Справа № 520/17529/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 р.Справа № 520/17529/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., повний текст складено 17.01.22 року) по справі № 520/17529/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління національної поліції в Харківській області від 02.07.2021 № 555 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління національної поліції в Харківській області від 08.07.2021 № 321 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 з 13.07.2021 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.07.2021;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.07.2021 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 клопотання Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без руху задоволено частково. Позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції не вірно встановив час ознайомлення позивача зі спірними наказами при встановленні строку звернення до суду, оскільки не врахував, що належних та допустимих доказів отримання їх ОСОБА_1 відповідачем не надано. Стверджує, що спірні накази позивач не отримував, а ознайомився з ними лише 25.08.2021, з дня отримання відповіді на адвокатський запит та в межах місячного строку звернувся до суду.

Вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на листи відповідача, в яких зазначено про направлення позивачу спірних наказів, оскільки додатки до них ОСОБА_1 не отримував, крім того однин з листів взагалі не містить зазначення додатку, а тому не є належним доказом того. що саме наказ від 08.07.21 надсилався позивачу. При цьому, після отримання листів ОСОБА_1 вживав активні дії з метою отримання наказів та подальшого їх оскарження.

При вирішенні справи просить врахувати постанови Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 815/4532/16, від 21.11.2021 у справі № 640/26235/19.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції помилково розцінив пояснення відповідача як клопотання про залишення позову без руху та безпідставно залишив його без розгляду за відсутності відповідної заяви.

ГУНП в Харківській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач та його представники до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, заявили клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись: позивач - на введення воєнного стану в Україні, адвокати Олійник О.А. та Носенко А.Ю. на відрядження до м. Києва та м. Полтави відповідно.

Щодо клопотання позивача, колегія суддів зазначає, що КАС України не передбачає можливості відкладення розгляду справи на невизначений час, при тому, що адміністративна справа повинна бути розглянута судом у розумний строк, крім того, позивач був не позбавлений можливості скористатися правом брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Посилання адвоката Олійника О.А., як на поважну причину неявки до суду - службове відрядження до м. Києва є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано.

Щодо клопотання адвоката Носенко А.Ю. про неможливість явки до апеляційного суду з підстав участі в судовому засіданні в кримінальному провадженні в м. Полтава, колегія суддів зазначає, що дана справи пов`язана з проходження публічної служби позивачем, містить вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а отже надання адвокатом переваги участі в іншій справі, суд не визнає поважною причиною неявки.

Враховуючи, що апеляційне провадження ініційоване саме позивачем, який виклав свої доводи в апеляційній скарзі, можливість розгляду справи без надання усних пояснень представників позивача, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив, зокрема, скасувати накази Головного управління національної поліції в Харківській області від 02.07.2021 № 555 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», від 08.07.2021 № 321 о/с «По особовому складу», поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.07.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, в тому числі, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та надано позивачу строк для подання заяви про його поновлення із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

04.10.2021 на вимогу суду позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначив, що йому стало відомо про порушення свого права 25.08.2021, з дня отримання копії спірного наказу від 08.07.2021 у відповідь на адвокатський запит та 14.09.2021, тобто в межах строку, встановленого ст. 122 КАС України звернувся до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2021 поновлено позивачу строк звернення до суду та відкрито провадження по справі.

Під час розгляду справи ГУНП в Харківській області подало пояснення, в яких просило залишити позов без руху у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку для звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 клопотання Головного управління Національної поліції в Харківській області про залишення позовної заяви без руху задоволено частково. Позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення своїх прав позивач дізнався 10.07.2021 та 16.07.2021, в день отримання листів відповідача, якими йому надіслано наказ від 02.07.2021 №555 та від 08.07.2021 № 321 о/с відповідно, проте до суду звернувся поза межами місячного строку, встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України, поважних підстав такого пропуску та доказів в їх підтвердження не надав.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Тобто, відповідно до приписів КАС України та КЗпП України для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Саме такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №815/4532/16 та від 24 листопада 2021 року у справі № 640/26235/19, який враховується судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 18.02.2022 у справі № 380/893/20, від 25.07.2022 у справі № 120/14148/21-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом встановлено, що Головним управлінням національної поліції в Харківській області прийнято накази від 02.07.2021 № 555 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», зокрема щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 та від 08.07.2021 № 321 о/с «По особовому складу», яким звільнено зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 з 13.07.2021 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

14.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом про оскарження вказаних наказів.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі позивач наполягав на тому, що спірні накази не отримував, до його відома вони не доводилися, ознайомився із ними лише 25.08.2021 після отримання відповіді на адвокатський запит та в межах місячного строку звернувся до суду.

Проте, суд першої інстанції вважав, що такий строк слід відліковувати з 10.07.2021 та 16.07.2021, тобто з моменту отримання позивачем листів ГУ НП у Харківській області, якими йому направлялись накази від 02.07.2021 №555 та від 08.07.2021 № 321 відповідно.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки в переліку додатків у вищезазначених листах вказано про наявність оскаржуваних наказів, тому позивач був обізнаний про їх існування раніше, ніж дата отримання копій наказів на адвокатський запит.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що факт отримання ОСОБА_1 листів ГУ НП у Харківській області не може беззаперечно свідчити про отримання позивачем спірних наказів, оскільки матеріали справи не містять опис вкладень у поштове відправлення, а фіскальні чеки свідчать про оплату поштових послуг та не дають змогу встановити які саме документи направлялися на його адресу.

Крім того, супровідний лист ГУ НП у Харківській області від 13.07.2021 № 5142/119-12/01-2021 містить посилання на прийняття наказу від 08.07.21 та пропозицію прийти за місцем служби для отримання трудової книжки, проте в додатках до цього листа відсутні відомості про те , які саме документи до нього додаються.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Отже, надані відповідачем документи (листи та фіскальні чеки) не є належними та достатніми доказами, які підтверджують факт отримання та ознайомлення ОСОБА_1 зі спірними наказами та не спростовують доводів апелянта.

Будь-яких належних доказів про отримання оскаржуваних наказів ОСОБА_1 в іншу дату, ніж зазначає позивач, матеріали справи не містять.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач після отримання листів ГУ НП у Харківській області вживав активних дій з метою отримання спірних наказів, фактично ознайомився з їх змістом 25.08.2021 після отримання відповіді на адвокатський запит та у місячний термін звернувся до суду з відповідним позовом.

Тобто, позивачем надано відповідні докази та наведено об`єктивні підстави, які унеможливили його звернення до суду в межах встановленого частиною 5 ст. 122 КАС України строку з відповідним позовом про оскарження наказу про її звільнення.

Постановляючи рішення про залишення позову без розгляду, судом були враховані лише доводи відповідача, доводи ж позивача були відхилені, хоча в дійсності судом не досліджувалось належним чином питання отримання позивачем наказів про його звільнення.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, а тому рішення суду щодо залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Слід зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта щодо залишення судом позову без розгляду за відсутності відповідного клопотання відповідача, оскільки ГУ НП в Харківській області надавались поясненнях, в яких зазначено про пропущення позивачем строку звернення до суду та вимога залишити позову без розгляду. При цьому, колегія суддів зауважує, що на законодавчому рівні не встановлено форми такої заяви, а отже назва наданого відповідачем документу " пояснення", не змінює його суті.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції зазначені вище обставини під час постановлення ухвали залишені поза увагою та ним не надана належна правова оцінка, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 по справі № 520/17529/21 скасувати.

Адміністративну справу № 520/17529/21 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 25.11.2022 року