Справа № 300/4870/21
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"24" листопада 2022 р. справа № 300/4870/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 від 08.10.2022, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та зобов`язання здійснити з 01.12.2019 відповідний перерахунок пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3808 від 22.07.2021, з урахуванням проведених платежів, -
В провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області, Управління, Головне управління) про визнання протиправною відмову щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та зобов`язання здійснити з 01.12.2019 відповідний перерахунок пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3808 від 22.07.2021, з урахуванням проведених платежів.
За результатами розгляду коментованої справи рішенням суду від 13.10.2021 позов задоволено повністю (а.с.45):
- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у здійсненні з 01.12.2019 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які визначені у довідці Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 22.07.2021 за №22/6-3808;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки за №22/6-3808, виданої 22.07.2021 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року, та здійснити з 01.12.2019 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21 набрало законної сили 15.11.2021.

Від ОСОБА_1 (надалі по тексту також заявник) 12.10.2022 надійшла належним чином оформлена заява від 08.10.2022 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №300/4870/21 (а.с.157-163), яка подана в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України, Кодекс).

Даною заявою ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати у десятиденний строк в суд звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказав на невиконання у повному обсязі відповідачем у добровільному порядку рішення суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження, яка отримана останнім 17.01.2022. В свою чергу державним виконавцем Пищ М.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68296943 від 24.01.2022 з примусового виконання виконавчого листа №300/4870/21 від 08.12.2021.

Попри вказане, згідно аргументів ОСОБА_1 , відповідачем виплачується перерахована сума пенсії з 01.01.2022. Однак суму нарахованої пенсійної заборгованості в розмірі 165 502,00 гривень, як різниця між фактично виплаченою і розміром перерахованої пенсії за рішенням суду за період з 01.12.2019 по 31.12.2021, позивачу не виплачено. На його звернення щодо проведення перерахунку пенсії, Головне управління ПФУ в області листом від 20.12.2021 за №0900-0404-8/48849 повідомило заявника про включення в Реєстр судових рішень Пенсійного фонду України різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченим за вказаний період в сумі 165 502,00 гривень, виплата якої буде проведена при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету України.

Вважаючи дії Головного управління ПФУ області протиправними з урахуванням наведених обставин заявник вказує на необхідність зобов`язати відповідача в порядку статті 382 КАС України подати до суду у десятиденний строк звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 ухваленого у справі №300/4870/21.

На поштову адресу суду від відповідача надійшло письмове заперечення від 18.10.2022 за №0900-0902-7/35714 із відповідними письмовими доказами, які зареєстровані в суді 20.10.2022 (а.с.174-185). Згідно пояснень відповідача, серед іншого, доплату за рішенням суду у справі №300/4870/21 за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 165 502,00 гривень включено до відповідного Реєстру, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету України, так як відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Тобто, після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області буде проведено виплату донарахованої за рішенням суду різниці пенсії за період з 01.01.2016 по 30.06.2022.

Окрім вказаного даним запереченням орган пенсійного фонду, поряд з іншим, звернув увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.04.2019 у справі 523/15136/15-а та ухвалах від 23.04.2019 у справі №805/516/18-а, від 10.12.2018 у справі №807/2358/15, згідно якої у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття рішення у справі, суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви. Зважаючи на те, що під час прийняття рішення у справі №300/4870/21 суд не встановив судовий контроль за виконанням рішення відповідачем, оскільки позивач не заявляв такої вимоги, то на переконання відповідача у суду відсутні підстави для встановлення такого виду контролю на стадії примусового виконання рішень.

Також відповідач звернув увагу суду на правову позицію висловлену Верховним судом у постанові від 20.02.2019 у справі 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 21.12.2020 у справі №440/1810/19, де вказано, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом судового провадження.

Вирішуючи питання щодо доцільності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано, зокрема, статтею 382 КАС України. Згідно з частинами 1 та 2 цієї статті Кодексу суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме - невиконання рішення суду.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Водночас, згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отож виходячи з вищенаведеного, є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що коментовані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Тобто суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Повертаючись до обставин досліджуваного спірного випадку, згідно поданої ОСОБА_1 заяви від 08.10.2022, останній просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021, шляхом зобов`язання відповідача подати до суду у десятиденний строк звіт про його виконання.

Як свідчить зміст заяви, на думку ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не виконало в повному обсязі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21, зокрема здійснивши тільки перерахунок пенсії позивача на підставі довідки за №22/6-3808, виданої 22.07.2021 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, однак протиправно не виплатило пенсійну заборгованість в розмірі 165 502,00 гривень за період з 01.12.2019 по 31.12.2021, включивши її у Реєстр судових рішень Пенсійного фонду України.

Позивачем долучено до заяви від 08.10.2022 повідомлення Головного управління ПФУ в області від 20.12.2021 за №0900-0404-8/48849, за змістом якого відповідач на виконання рішення суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті чого щомісячний розмір пенсії останнього складає 12 735,05 гривень, виплату якого буде здійснено у січні 2022 року (а.с.139-140).

Заявник не заперечив проведення перерахунку його пенсії і виплату її у січні 2022 року в розмірі 12 735,05 гривень.

Водночас коментованим листом відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 165 502,00 гривень занесено в Реєстр судових рішень Пенсійного фонду України та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету.

В свою чергу відповідач стверджує про виконання рішення суду, шляхом:

- перерахунку пенсії з 1 грудня 2019 року на підставі довідки за №22/6-3808, виданої 22.07.2021 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України

- включення різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 165 502,00 гривень до Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Із вказаного слідує, що, станом на 23.11.2022, перша частина рішення в частині "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки за №22/6-3808, виданої 22.07.2021 Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України, про розмір грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року, та здійснювати виплату наново обчисленої пенсії" виконана в повному обсязі.

Досліджуючи питання вжиття органом пенсійного фонду усіх передбачених чинним законодавством можливих дій для забезпечення виконання судового рішення в частині "здійснити з 01.12.2019 виплату перерахованої пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум", а за визначенням позивача "виплати перераховану пенсію за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 165 502,00 гривень", а також з`ясовуючи наявність/відсутність обставин невиконання судового рішення у встановлений строк без поважних причин, суд керується наступними аргументами.

Мотивації відповідача полягає в тому, що виплата донарахованої пенсії, включеної до коментованого Реєстру, не залежить від волі органу пенсійного фонду відповідача у справі №300/4870/21, так як кошти на забезпечення фінансування витрат в межах судових рішень виділяються із Держаного бюджету України при їх наявності.

Так, пунктом 3 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 за №649 (надалі по тексту також Порядок №649), визначено, що орган Пенсійного фонду України веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (надалі по тексту також Реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

За приписами пунктів 4 і 10 Порядок №649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника. Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Вирішуючи питання дотримання відповідачем приписів Порядку №649 суд відзначає, що згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2 (надалі по тексту також Положення №27-2) головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (надалі по тексту також головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (надалі по тексту також Фонд).

Відповідно до пункту 2 Положення №27-2 Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Підпунктами 4 і 5 пункту 4 Положення №27-2 визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами);

- здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Разом з тим, в силу правого регулювання статті 8 Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат чинним законодавством для органу Пенсійного фонду України не визначено/не передбачено.

Суд у розгляді заяви звертає увагу й на те, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Матеріали заяви та пояснення сторін свідчать, що орган пенсійного фонду як боржник на виконання рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21, до дня (24.01.2022) винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження №68296943, самостійно без примусу зі сторони державної виконавчої служби здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3808 від 22.07.2021, свідченням чого є також лист від 20.12.2021 за №0900-0404-8/48849 (а.с.165-166).

В свою чергу, Витяг із Реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за датою формування 15.12.2021, вказує на внесення до Реєстру судового рішення №300/4870/21 за реєстраційним номером 172615 із визначенням зобов`язань перед позивачем в сумі 165 502,00 гривень (а.с.182).

Зважаючи на коментоване, в частині проведення перерахунку і виплати пенсії в розмірі 12 735,05 гривень відповідач, на переконання суду, станом на 24.11.2022, вжив та продовжує вживати усіх передбачених чинним законодавством можливих та залежних від нього дій для забезпечення виконання судового рішення, в тому числі в частині виплати перерахованого розміру пенсії за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 (165 502,00 гривень), шляхом занесення рішення суду до відповідного Реєстру.

Наступним етапом є виділення із Державного бюджету України відповідних коштів і їх перерахування боржнику в порядку черговості та в межах наявних бюджетних призначень.

Відтак, невиконання судового рішення саме відповідачем в частині виплати грошових коштів (розрахованої доплати в сумі 165 502,00 гривень за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 як наслідок проведення перерахунку пенсії з урахуванням раніше виплачених сум), за відсутності відповідного фінансового забезпечення із Державного бюджету України, за умови дотримання позивачем чинних та діючих положень пунктів 3, 4, 10 Порядку №649, не може вважатись протиправними діями/бездіяльністю органу пенсійного фонду, вчинених на виконання рішення суду, і жодним чином не порушує право особи як стягувача на отримання належних коштів у вигляді перерахованого розміру пенсії за рахунок коштів державного бюджету.

Отже відповідачем взято до уваги висновки суду, викладені у рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21.

Попри вказане, як наголошується заявником і встановлено судом державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Пищ М.С. постановою від 24.01.2022 відкрито виконавче провадження №68296943 з примусового виконання виконавчого листа №300/4870/21 від 08.12.2021.

Так, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України).

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі по тексту також Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі по тексту також рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із змісту частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII слідує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII).

Суд уже відзначив вище по тексту судового рішення, що згідно з нормами частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Частиною 8 статті 382 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених положень закону дозволяє зробити такі висновки:

- примусове виконання рішення суду зобов`язального характеру здійснюється шляхом його звернення до примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження";

- судовий контроль за виконанням рішення суду в адміністративній справі, яке набрало законної сили, може здійснюватися двома шляхами: в порядку статті 287 та в порядку статті 382 КАС України;

- судовий в контроль в порядку статті 287 КАС України здійснюється за зверненням учасника виконавчого провадження, тобто у випадку, коли рішення суду виконується в примусовому порядку;

- встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України віднесено до дискреційних повноважень суду.

На виконання рішення суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21, яке набрали законної сили, 08.12.2021 видано виконавчий лист №300/4870/21. Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання до 16.11.2024. Виконавче провадження №68296943 з примусового виконання виконавчого листа №300/4870/21 від 08.12.2021 відкрито 24.01.2022.

Суд вважає, що виконання рішення суду у справі № 300/4870/21 має здійснюватися в примусовому порядку; державний виконавець володіє достатнім обсягом повноважень впливу на боржника з метою забезпечення його виконання.

Так, статтею 63 Закону №1404-VIII передбачено накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин; у випадку, якщо накладення штрафів не призводить до виконання рішення суду зобов`язального характеру, державний виконавець скеровує матеріали для порушення кримінального провадження щодо боржника. Якщо стягувач вважає, що державний виконавець не здійснює належних дій щодо примусового виконання рішення суду, він вправі оскаржити дії/бездіяльність посадових осіб ДВС до суду в порядку статті 287 КАС України.

Поважність чи не поважність фактичної виплати донарахованої різниці в пенсії за рішенням суду у справі №300/4870/21 за період з 01.12.2019 по 31.12.2021 в сумі 165 502,00 гривень, станом на 24.11.2022, не є предметом перевірки в межах поданої позивачем заяви, а щодо повноти вже вжитих заходів, і тих заходів, виконання яких забезпечуються саме боржником в межах його компетенції і повноважень, суд порушень не встановив.

Боржник не заперечує необхідність виплати стягувачу донарахованої пенсії в сумі 165 502,00 гривень і відповідно свої діючі зобов`язання перед ОСОБА_1 , втім вказує, з чим погоджується і суд, що така фактична виплата повинна бути здійснена у встановленому порядку.

Як встановлено судом повнота дій і рішень боржника поставлена в окремій частині судового рішення (щодо виплати донарахованої різниці) покладена в залежність від наявності коштів (відповідних бюджетних асигнувань), виділених із Державного бюджету України.

За таких обставин суд дійшов висновку про недоцільність застосування передбаченого статтею 382 КАС України заходу судового контролю за виконанням рішенням суду у справі № 300/4870/21.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 08.10.2022 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №300/4870/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки та зобов`язання здійснити з 01.12.2019 відповідний перерахунок пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення №22/6-3808 від 22.07.2021, з урахуванням проведених платежів.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Чуприна О.В.