Справа № 420/13636/22
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень, рішення та вимоги про стягнення боргу (недоїмки),

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить:

- визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 2, 2, 2, 2, 2, 2, 2 від 29.12.2021 на загальну суму 444770,79 грн; рішення № 2 від 29.12.2021 на суму 222792,00 грн; вимогу про стягнення боргу (недоїмки) від 29.12.2021 № 2 на суму 188516,9 грн.

03.10.2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та несплати судового збору.

15.10.2022 року позивачка подала заяву про поновлення строку звернення до суду де вказала, що причиною пропуску строку став воєнний стан введений в Україні, у зв`язку з яким вона була змушена виїхати з місця постійного проживання.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року по справі відкрито провадження, справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні.

В судове засідання з`явилась позивачка, представник відповідача подав клопотання про проведення судового засідання без участі представника відповідача .

В судовому засіданні, за ініціативою суду, суд повернувся до питання пропуску строку звернення до суду.

Податкові повідомлення-рішення були винесені 29 грудня 2021 року, а вручені 04 січня 2022 року, що підтвердила позивачка в судовому засіданні.

Таким чином, строк звернення до суду необхідно відраховувати з 05 січня 2022 року.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Судом встановлено, що протягом березня -травня 2022 року ОСОБА_1 разом із своєю неповнолітньою донькою перебувала у Тернопільській області, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні. Як зазначила позивачка, повернувшись додому у двадцятих числах травня, у неї не було можливості (у тому числі і фінансової) одержати правову допомогу для підготовки позову до суду. Інших причин пропуску строку звернення до суду позивачка не навела.

Звернулась з позовною заявою до суду позивачка 24 вересня 2022 року.

Відповідно з моменту, коли позивачка отримала податкові повідомлення-рішення до моменту звернення до суду пройшло майже 9 місяців, тобто позивачка звернулася до суду поза шестимісячним строком звернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вивчивши позицію позивачки та наведені нею підстави для поновлення строку звернення до суду, суд вважає, що строк звернення до суду нею пропущений без поважних причин, а наведені не є поважними.

Суд відхиляє посилання позивачки на те, що перебування в Тернопільській області з березня по травень 2022 року було перешкодою для отримання правової допомоги та звернення до суду, оскільки перебувала позивачка в Тернопільській області лише 3 місяці, і це не було перешкодою у строк визначений законом звернутися за правовою допомогою і подати позов до суду.

Щодо посилань позивачки на таку підставу як введення в Україні воєнного стану, то суд відхиляє такі обґрунтування та зазначає, що сам факт введення воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки жодних перешкод у позивача для звернення до суду у цей період не було. Одеський ОАС жодного дня не припиняв свою роботу з початку введення воєнного стану, а позивачка не наводить жодних обставин які безпосередньо її стосуються та які перешкоджали зверненню до суду у строк та пов`язані з вказаними подіями.

Крім того, як до військової агресії, так і після повернення додому у позивачки було достатньо строку для отримання правової допомоги та звернення до суду.

Верховний Суд в ухвалі від 01 серпня 2022 року по справі № 802/118/17-а наголосив, що посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло та обумовило пропуск строку.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

В рішенні від 27.06.2000 р. у справі Ільхан проти Туреччини Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

Таким чином, співставляючи приписи ст. 122 КАС України та вищенаведені принципи Європейської Конвенції, позиції Європейського суду з прав людини, практику Верховного суду, суд вважає за необхідне застосувати у цій справі практику Європейського суду зазначивши, що позивачка пропустила строки звернення до суду, а її обґрунтування щодо поважності причин пропуску суд відхиляє, вважає необґрунтованими та неповажними.

Суд зазначає, що при відкритті провадження по справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку був передчасним, і суд не знаходить інших підстав для визнання їх поважними.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд залишає позов без розгляду з підстав визначених частинами третьою, четвертою ст. 123 КАС України

Керуючись ст.ст. 122-123, п.8 ч.1 ст. 240, 242-248 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

З повним текстом ухвали сторони можуть ознайомитись через п`ять днів.

Суддя В.Ф. Попов