Справа № 500/3845/22
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3845/22

23 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті індексації пенсії з лютого 2022 року в сумі 4316,78 грн. незаконною.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з лютого 2022 року ОСОБА_1 , постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року справа №500/4954/21 визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії без обмежень її максимального розміру (так в позовній заяві).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 2008 року, йому призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 від 16.02.2022 (далі Постанова №118) було передбачено підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення 1,14. Відповідачем на виконання цієї Постанови нараховано ОСОБА_1 індексацію в сумі 4316,78 грн, проте не виплачено її, посилаючись на обмеження пенсії максимальним розміром, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, що складав 19340,00 грн.

На заяву про перерахунок пенсії в належному розмірі, позивач отримав листа відповідача від 12.10.2022, яким його повідомлено про обґрунтованість застосування обмеження пенсії максимальним розміром.

Позивач зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4954/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019. Вважає, що таке рішення суду не виконується в повному обсязі, бо з лютого 2022 року йому не виплачується індексація пенсії у розмірі 4316,78 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 31.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, одночасно зобов`язано позивача у строк десять днів з дня вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі подати суду належні і допустимі докази на підтвердження перерахунку його пенсії з лютого 2022 року, запропоновано позивачу відредагувати зміст позовних вимог.

03.11.2022 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог. У цій заяві позивач зазначає, що ним помилково вказано місяць, з якого Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зобов`язане здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з лютого 2022 року, замість 1 березня 2022 року. На підтвердження цього позивач вказує, що надає довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром з лютого 2022 року, а також довідку про перерахунок пенсії з березня 2022 року, у якій зазначено, що саме з березня 2022, а не з лютого 2022 року йому нарахована індексація, яка не виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

У зв`язку з цим позивач просить розглядати позовні вимоги у такій редакції:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті індексації пенсії з 01 березня 2022 року в сумі 4316,78 грн.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату індексації пенсії з 01 березня 2022 року ОСОБА_1 , постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року справа №500/4954/21 визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії без обмежень її максимального розміру.

Фактично ця заява позивача є заявою про зміну предмета позову, оскільки останній замінює одні позовні вимоги, які стосуються відмови у проведенні індексації пенсії з лютого 2022 року, на інші - щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з березня 2022 року, незважаючи на те, що, як стверджує позивач, він допустив описку в даті. У змісті позову ОСОБА_1 також зазначає про протиправність дій відповідача щодо невиплати йому щомісячної індексації пенсії з лютого 2022 року в сумі 4316,78 грн.

Ухвалою суду від 23.11.2022 через не дотримання позивачем порядку, визначеного частиною сьомою статті 47 КАС України, та не подання доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

09.11.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що згідно з частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-ХІІ розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Також представник відповідача зазначає, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4954/21 ОСОБА_1 встановлено пенсію без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії. Вважає, що підстави для виплати позивачу підвищення відповідно до Постанови №118 та проведення перерахунків надбавок (підвищень) до пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму відсутні.

З огляду на вказане просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові та відзиві на позов, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, яка йому призначена відповідно до Закону №2262-ХІІ (а.с.10, 13 зворот).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 500/4954/21, яке набрало законної сили 14.12.2021 згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №2021/0323 від 20.05.2021, виготовленої та скерованої до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області", з 01.12.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХП і з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2088 №45, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", в розмірі 90% від грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії (https://reestr.court.gov.ua/Review/99718255).

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання судового рішення та постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», обмежило розмір пенсії її максимальним розміром.

Так, згідно з перерахунком пенсії з 01.05.2022 на підставі рішення суду підсумок пенсії (з надбавками) становив 35150,89 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії її обмежено сумою 30834,11 грн (а.с.14). З цього ж перерахунку та перерахунку пенсії позивача станом на 01.03.2022 вбачається, що на виконання Постанови №118 проводилася індексація пенсії, яка становить 30834,11 грн х 0,140 = 4316,78 грн, проте сума індексації не виплачена.

Фактично обмежуючи розмір пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром пенсії, з 01.03.2022 останньому не виплачується індексація, визначена Постановою №118.

Не погоджуючись із такою виплатою пенсії, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі № 500/4954/21 в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром та не виплаті індексації пенсії в сумі 4316,78 грн.

Листом від 12.10.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області стосовно виконання рішення суду повідомило позивача, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, які набрали, законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань в установленому чинним законодавством порядку.

Виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

На виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4954/21 пенсію заявнику встановлено без обмеження її максимального розміру (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги) станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118 встановлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, що складає 20270,00 грн.

Як підсумок, відповідач у листі від 12.10.2022 зазначив, що підстав для виплати підвищення відповідно до Постанови №118 та проведення перерахунків надбавок (підвищень) до пенсії ОСОБА_1 в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму немає.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у виплаті індексації пенсії з лютого 2022 року в сумі 4316,78 грн незаконною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Виходячи зі змісту відповіді відповідача від 12.10.2022 та досліджуючи відомості про перерахунок пенсії позивача у 2022 році, суд встановив, що індексація пенсії ОСОБА_1 проводилася з 01.03.2022 на виконання Постанови №118, а не з 01.02.2022, як вказує позивач. Крім того, така індексація фактично нарахована, проте не виплачена через обмеження пенсії позивача максимальним розміром, тобто фактично спірні правовідносини стосуються правомірності дій відповідача щодо врахування при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 на підставі Постанови № 118 норм щодо обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом Закону України Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цю частину статті 43 Закону № 2262-XII Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 №911-VIII (чинним з 01.01.2016 по 20.12.2016) доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону №2262-XII слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

При цьому, буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців, у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI. Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 27.01.2022 у справі №240/7087/20, від 17.02.2022 у справі №640/11168/20, від 18.05.2022 у справі №380/12337/20, від 29.06.2022 у справі №640/19118/18, від 11.07.2022 у справі №620/613/21, та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються судом при вирішенні даної справи.

Згідно із пунктом 1 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Пунктом 2 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує право позивача на індексацію пенсії відповідно до Постанови №118 з огляду на те, що розмір пенсійної виплати позивача на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4954/21 перевищує максимальний розмір пенсії та становить 30834,11 грн, тоді як підвищення пенсії відповідно до Постанови №118 здійснюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до частини третьої статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, незважаючи на наявність в Постанові №118 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача відповідно до Постанови №118 законодавча норма, яка б визначала максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, фактично відсутня, позаяк, як зазначалося вище, застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Відтак, є помилковими доводи пенсійного органу щодо відсутності правових підстав для встановлення позивачу доплати до пенсії згідно із Постановою №118 з огляду на перевищення пенсійної виплати позивача максимального розміру пенсії.

Крім того, суд також звертає увагу, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №500/4954/21 відповідача було зобов`язано, серед іншого, здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження її розміру величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, тоді як після ухвалення вказаного судового рішення не відбулося змін у чинному законодавстві України, які б створювали підстави для обмеження розміру пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, керуючись частиною другою статті 9 КАС України щодо меж розгляду позовних вимог та можливості виходу за них, для захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті з 01.03.2022 (а не з лютого 2022 року) позивачу підвищення до пенсії, передбаченого Постановою №118, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2022 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивача, з урахуванням підвищення до пенсії, передбаченого Постановою №118, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Такий спосіб захисту порушених прав позивача буде належним та ефективним.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн, сплачений відповідно до квитанції від 25.10.2022.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті з 01 березня 2022 року підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 березня 2022 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року №118, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 23 листопада 2022 року.

Суддя Чепенюк О.В.