Справа № 160/16943/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 листопада 2022 року

м. Київ

справа №160/16943/21

адміністративне провадження № К/990/28450/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року

у справі № 160/16943/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, у якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у задоволенні запиту про доступ до публічної інформації від 08.09.2021, оформленої листом від 14.09.2021 № 09-610/0/49-21;

- зобов`язати Регіональну комісію з визначення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Дніпропетровської ОДА надати оригінали протоколів від 14.06.2001 № 410; від 16.06.2006 № 42; від 17.08.2006 № 44; від 23.12.2010 № 68; від 25.08.2011 № 73; від 30.05.2013 № 83; від 29.01.2015 № 91; від 26.02.2015 № 92; від 30.07.2015 № 95; від 27.08.2015 № 96; від 29.10.2015 № 98; від 26.11.2015 № 99; від 25.02.2016 № 100; від 31.03.2016 № 101; від 26.05.2016 № 102; від 29.09.2016 № 103; від 24.11.2016 № 104: від 28.09.2017 № 108; від 29.03.2018 № 109; від 29.10.2018 № 111.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, відмовив у задоволенні позову.

19 жовтня 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга на зазначені судові рішення.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2022 року, здійсненого на підставі ухвали про відвід (самовідвід), відповідно до розпорядження №1669 від 04 листопада 2022 року, визначено колегію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді у складі головуючого судді Мацедонської В.Е., суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В. для розгляду цієї касаційної скарги.

Разом із касаційною скаргою, позивачем подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

Суд вбачає за можливе поновити строк позивачу на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до ч. 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Крім того, згідно з ч. 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 4 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Предметом розгляду цієї справи є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у задоволенні запиту про доступ до публічної інформації, зобов`язання відповідача надати оригінали протоколів.

Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом ОСОБА_1 , у справі незначної складності, розглянутої в порядку спрощеного позовного провадження, не підлягають касаційному оскарженню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій, дійшли висновку, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, а також на збереження її у таємниці.

Суди встановили, що запитувана позивачем інформація містила конфіденційну інформацію про фізичних осіб, зокрема, про стан здоров`я (зазначення групи інвалідності), номера та дати медичних довідок, посвідчень та інші персональні дані, які не можуть бути розголошені без згоди цих осіб.

З огляду на відсутність згоди таких осіб щодо розповсюдження зазначеної інформації, а також суспільної необхідності щодо отримання такої інформації, суди дійшли правильного висновку, що в даному випадку ненадання відповідачем запитуваної інформації було заходом пропорційним меті дотримання вимог Закону України «Про інформацію», зокрема, щодо розголошення інформації про фізичну особу та конституційних принципів, оскільки розкриття цієї інформації та публічна дискусія із цього приводу, здатні спричинити шкоду фізичним особам, інформація щодо яких міститься у цих рішеннях (протоколах).

Оскаржуючи судові рішення, у справі незначної складності, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позивач не зазначає та не доводить наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі № 160/16943/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі № 160/16943/21 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова