Справа № 260/2581/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

24 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/2581/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 10, 9) про анулювання актового запису про шлюб, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якому просить винести рішення, яким актовий запис про шлюб у книзі записів актів цивільного стану виконавчого комітету Холмківської сільської ради Ужгородського району під №31 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 09.12.1996) про реєстрацію шлюбу між громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , анулювати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою суду від 24 серпня 2022 року було витребувано від Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) копію актового запису, завірену належним чином, про реєстрацію шлюбу між громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 31 від 09 грудня 1996 року.

19 вересня 2022 року до суду від Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла належним чином завірена копія актового запису № 31 від 09 грудня 1996 року. Відповідно до такого актового запису про одруження вбачається, що 09 грудня 1996 року між громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Свалява, Закарпатської області, паспорт НОМЕР_3 , виданий 16.02.1990 року Ужгородським МВВС, та громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою смт. В.Березний, Закарпатської області, паспорт НОМЕР_4 , виданий 14.02.1988 року Свалявським РВВС було укладено шлюб, про що було видано свідоцтво серії НОМЕР_2 .

18 жовтня 2022 року до суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області надійшла відповідь на запит суду, з якої вбачається, що паспорт серії НОМЕР_4 Свалявським РВВС не видавався. Тобто, паспорт, зазначений в актовому записі, як такий, що належить ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 взагалі Свалявським РВВС не видавася.

08 листопада 2022 року до суду від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області надійшла відповідь на запит, відповідно до якого, інформує суд, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в Закарпатській області зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Встановивши вищенаведене, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно абзацу першого пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - «ЦПК України») передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу (далі - «ЦК України»).

Актом цивільного стану є, зокрема, шлюб (частина друга цієї ж статті).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року №2398-VI.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина перша статті 9 цього Закону).

Предметом розгляду цієї справи є правомірність проведення державної реєстрації шлюбу між громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, відповідно, формування актового запису про одруження № 31 від 09 грудня 1996 року.

Метою звернення позивача до суду є захист свого цивільного права на свободу шлюбу шляхом анулювання вищевказаного актового запису. З огляду на наявні у справі докази, подані позивачем та витребувані судом, підставою для цього зазначено її відсутність при укладенні цього шлюбу як нареченої та використання підроблених документів (паспорту).

Між тим, за змістом положень ст. 48 СК України зареєстрований у відсутності нареченої і (або) нареченого, вважається неукладеним. Запис про такий шлюб у державному органі реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою заінтересованої особи, а також за заявою прокурора.

Тобто, ці правовідносини за своєю природою є цивільно правовими і регулюються за правилами ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, шлюб (ч. 2 ст. 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які регулюють порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з вимогами п.1.1 розділу І цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Суд звертає увагу, що перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Пунктом 2.13 наведених вище Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Суд звертає увагу, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану, зокрема і факти дійсності шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 .

Разом з тим, як встановлено судом заявлені позовні вимоги зачіпають права та законні інтереси не тільки ОСОБА_1 , але й інших осіб (а саме: ОСОБА_2 ).

Тому заявлені позовні вимоги у цій справі по суті стосуються спору про право.

З огляду на те, що спірні правовідносини фактично пов`язані з сімейними правами, що пов`язані зі шлюбними відносинами, цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, об`єктом перевірки у цій справі є встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт укладення шлюбу, і залежно від встановлених обставин повинно вирішуватись питання правомірності вчиненого відповідачем актового запису про шлюб, або внесення змін до такого актового запису.

Отже, суд за правилами цивільного судочинства повинен встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт укладення шлюбу та встановити особи наречених, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про правомірність здійснення відповідачем актового запису про шлюб.

Водночас слід зазначити, що особа має право на ефективний захист її прав. У цьому спорі належним і ефективним захистом порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування актового запису про шлюб. З метою надання позивачу цього захисту спір повинен розглядатися «судом, встановленим законом», тобто судом, який вправі перевіряти юридичні факти, зокрема щодо підтвердження або спростування укладення шлюбу і наявності достатніх підстав для внесення до актового запису цивільного стану інформації про шлюб. Однак, адміністративний суд в силу закону не наділений повним спектром таких повноважень, а отже даний спір належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Вказаний висновок щодо визначення предметної юрисдикції справ виходячи із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, узгоджується із тими, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №425/2737/17, від 23 січня 2019 року у справі №807/45/17, від 11 вересня 2019 року у справі №810/2732/18 і підтверджується сталою практикою Верховного Суду (наприклад, постанови від 19 грудня 2019 року у справі №688/4029/16-а і від 23 липня 2019 року у справі №816/910/17) та у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 року у справі № 820/11854/15, від 01.07.2020 року у справі № 818/184/17, від 14.04.2021 року у справі № 760/24695/19 та від 18.03.2021 року у справі № 320/4559/19.

Тому, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку про непоширення на цей спір юрисдикції адміністративних судів та необхідність його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Позов, предметом якого є реєстраційні дії, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право у сфері шлюбних, сімейних правовідносин, в межах якого можуть бути розв`язані питання, пов`язані з реєстрацією та внесенням змін до актів цивільного стану, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Із позовної заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 шляхом пред`явлення адміністративного позову з цим предметом спору в дійсності має намір вжити заходів щодо захисту своїх прав, анулювавши актовий запис про шлюб, і намагається вирішити цей спір в обхід передбаченого законом порядку розв`язання таких спорів, всупереч передбачених законом способів захисту цивільних прав.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про закриття провадження у цій справі, адже дана справа повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. 238 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі №260/2581/22 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 10, 9) про анулювання актового запису про шлюб закрити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяЯ. М. Калинич