Справа № 300/7955/21
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 300/7955/21 пров. № А/857/13599/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №300/7955/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

суддя в 1-й інстанції П.П. Главач І.А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, апелянт) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі УПФ України в Івано-Франківській області, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до страхового стажу навчання у Богородчанському професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 17.07.1984, період проходження військової служби з 14.11.1984 по 29.11.1986, та періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 та дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 , виданого 05.01.1995;

- зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу: навчання у Богородчанському міському професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 17.07.1984; період проходження військової служби з 14.11.1984 по 29.11.1986; період роботи з 25.07.1984 по 01.11.1984, з 02.03.1987 по 15.04.1987 в Івано-Франківській механізованій дистанції Львівської залізниці на посадах водій автомобільного крану та грузчик; період роботи з 02.06.1987 по 27.08.1987 в Автоколоні 2258 на посаді водій 3- го розряду; період роботи з 22.03.1988 по 01.07.1989 у Лангепасному ремонтно-будівельному управлінні в/о Лангепаснафтогаз на посаді машиніст автокрану 5-го розряду; період роботи з 01.07.1989 по 05.01.1995 у Виробничому проектно-будівельному кооперативі «Будівельник» тресту Лангепаснафтогаз на посаді машиніста автокрану 5-го розряду; період роботи з 12.01.1995 по 30.01.1997 в Леніногорській спеціалізованій пересувній механізованій колоні на посаді водій І класу; період роботи з 09.02.1997 по 14.12.2000 у ВАТ «Лангепасне АТП» на посаді водій І-класу а/колони №3 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 виданої 26.07.1984 та дублікату трудової книжки НОМЕР_2 виданого 05.01.1995;

- визнати неправомірною відмову відповідача зарахувати до стажу роботи в шкідливих умовах праці періоди роботи в зоні відчуження з 30.05.2008 по 03.12.2008, з 30.07.2009 по 12.10.2011 у Дочірньому підприємстві «Ютем-Кран» та період роботи з 24.10.2011 по 31.10.2018 в Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» на посадах машиніст крану 6-го розряду та бригадир (служби охорони) як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи в шкідливих умовах праці періоди роботи в зоні відчуження з 30.05.2008 по 03.12.2008, з 30.07.2009 по 12.10.2011 у Дочірньому підприємстві «Ютем-Кран», період роботи з 24.10.2011 по 31.10.2018 в Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» на посадах машиніст крану 6-го розряду та бригадир (служби охорони) як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати з 21.05.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні: 1) до страхового стажу позивача навчання у Богородчанському професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 17.07.1984, період проходження військової служби з 14.11.1984 по 29.11.1986, та періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 виданої 26.07.1984 та дублікату трудової книжки НОМЕР_2 виданого 05.01.1995, оскільки прізвище в документах, що підтверджують стаж за ці періоди, в тому числі в трудовій книжці та дублікаті, не співпадає з прізвищем згідно паспорта громадянина України; 2) в пільговому обчисленні до страхового стажу період роботи в зоні відчуження з 30.05.2008 по 03.12.2008, з 30.07.2009 по 12.10.2011 у дочірньому підприємстві «Ютем-Кран» та періоду роботи з 24.11.2011 по 31.10.2018 в Компанії «Вінсі Констрюксьйон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» на посаді машиніст крану 3-го розряду та бригадир (служба охорони) як роботу за Списком №1 відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгової довідки, документів про результати атестації робочих місць за умовами праці, а також відсутність компанії, у якій працював позивач протягом спірного періоду, у Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576 (надалі, також - Перелік №576). Позивач переконаний, що такі причини незарахування в пільговому обчисленні періоду роботи в зоні відчуження є необґрунтованими, оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Щодо відсутності Компанії «Вінсі Констрюксьйон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» у Переліку №576, звернув увагу, що така компанія не може бути віднесена до цього переліку, оскільки не має статусу юридичної особи та діє в Україні на підставі свідоцтва про акредитацію в якості виконавця проекту міжнародної технічної підтримки. Отже діяльність Компанії «Вінсі Констрюксьйон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік», що полягає в технічній допомозі в рамках Грантової угоди (Чорнобильський фонд Укриття: Новий безпечний конфаймент), пов`язана з діяльністю ДСП Чорнобильська АЕС, яке внесене до Перелік №576. Позивач зазначив, що укладаючи договір з Компанією «Вінсі Констрюксьйон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік», мав законні очікування на пільги та компенсації, передбаченні чинним законодавством, у тому числі й на пенсійне забезпечення на пільгових умовах. Однак відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо незарахування спірного періоду роботи в пільговому обчисленні та порушив право на пенсійне забезпечення в належному розмірі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 його в апеляційному порядку (апеляційна скарга від 05.09.2022 за вх. №1646/22), просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано зокрема тим, що вказане судове рішення ухвалено внаслідок неповного з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не відновлює в повній мірі порушене право позивача, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що у зв`язку з тим, що прізвище позивача не співпадає з прізвищем згідно з паспортом громадянина України, суд дійшов висновку про необхідність звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме щодо належності певних документів позивачу, в порядку цивільного судочинства. Позивач вважає, що оскільки у даному випадку має місце спір про право на пенсію, вказаний спір має вирішити адміністративний суд. Крім того, такий порядок вирішення спору призводить до затягування строку його вирішення.

ГУ ПФ України в Івано-Франківській області під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за Списком №1 безпідставно не врахувало до страхового стажу позивача період роботи з 01.09.1981 по 31.10.1999, а всього 17 років 29 днів, оскільки до заяви та до матеріалів пенсійної справи долучено не всі документи, які підтверджували зайнятість позивача на роботі у відповідних підприємствах.

Також у рішенні про відмову в призначенні пенсії немає жодної згадки про те, що позивач має звертатися до суду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в зоні відчуження по будівництву накриття четвертого енергоблоку Чорнобильської АЕС, тобто виконував роботу з особливо шкідливими умовами праці через відсутність роботодавця позивача у переліку підприємств, затверджений МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ.

Зауважив, що працівник, який виконує свою роботу відповідно до трудових обов`язків, не може відповідати за обов`язки роботодавця проводити атестації чи проводити інші дії в тому числі щодо включення підприємства до Переліку підприємств, установ і організацій,працівники яких зайняті повний робочий день у зоні відчуження та мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1

Вважає, що висновки окружного адміністративного суду є помилковими, норми матеріального права застосовано невірно, рішення прийнято без врахування ст. 46 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

06.10.2022 за вх. №К-35381/22 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зокрема зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення від 22.03.2022 без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 03.06.2021 звернувся до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, із доданими документами про стаж роботи, в тому числі уточнюючі довідки, заробітну плату, за результатами розгляду якої відповідач листом від 30.06.2021 №0900-0213/-8/22624 зарахував до страхового стажу позивача 11 років 0 місяців 3 дні, пільговий стаж відсутній.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, з метою захисту свого права на пенсійне забезпечення в належному розмірі, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції вказав, зокрема, що відсутність уточнюючої довідки не може бути достатньою підставою для відмови у пільговому зарахуванні до стажу позивача певного періоду його роботи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим елементом запобігання порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, ставлячи в залежність право особи на пільгове обчислення певного періоду роботи від результатів атестації робочих місць, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та, відповідно, надмірний тягар на пенсіонера.

Так, підставою для зарахування періоду роботи особи у зоні відчуження до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах до 03.08.2016 є наявність підприємства на якому працювала ця особа у переліку підприємств, який затверджується МНС за погодженням з Мінпраці та МОЗ.

Враховуючи відсутність Компанії «Вінсі Констрюксьон Гран Проже»/Буйг Траво Пюблік», дочірньому підприємстві «Ютем-Кран» у Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576, суд зазначає, що ГУ ПФ України в Івано-Франківській області правомірно відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні у пільговому обчисленні до страхового стажу періодів роботи в зазначених компанії, установі.

Крім того, у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища позивача у паспорті, трудовій книжці, дублікатах трудових книжок та довідках (стосовно перекладу з/на російської мови згідно записів паспорта громадянина України), що підтверджують відповідні періоди роботи (зарахувати до загального страхового стажу: навчання у Богородчанському міському професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 17.07.1984; період проходження військової служби з 14.11.1984 по 29.11.1986; період роботи з 25.07.1984 по 01.11.1984, з 02.03.1987 по 15.04.1987 в Івано-Франківській механізованій дистанції Львівської залізниці на посадах водій автомобільного крану та грузчик; період роботи з 02.06.1987 по 27.08.1987 в Автоколоні 2258 на посаді водій 3- го розряду; період моєї роботи з 22.03.1988 по 01.07.1989 у Лангепасному ремонтно-будівельному управлінні в/о Лангепаснафтогаз на посаді машиніст автокрану 5-го розряду; період роботи з 01.07.1989 по 05.01.1995 у Виробничому проектно-будівельному кооперативі «Будівельник» тресту Лангепаснафтогаз на посаді машиніста автокрану 5-го розряду; період роботи з 12.01.1995 по 30.01.1997 в Леніногорській спеціалізованій пересувній механізованій колоні на посаді водій І класу; період моєї роботи з 09.02.1997 по 14.12.2000 у ВАТ «Лангепасне АТП» на посаді водій І-класу а/колони №3 відповідно до моєї трудової книжки НОМЕР_1 виданої 26.07.1984 та дублікату трудової книжки НОМЕР_2 виданого 05.01.1995), суд зазначив про необхідність встановлення фактів належності позивачу наданих документів на підтвердження стажу роботи, що дасть позивачу право у подальшому звернутися до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області для забезпечення можливості оформлення пенсії.

Враховуючи зазначені висновки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею ст.19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

За приписами ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

За статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону №1058-IV перший рівень - солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини другої вказаної статті, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року не менше 23 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-Х11 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №1788) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,- за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, колегія суддів зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача і вона повинна братись до уваги в якості первинного джерела інформації про пільговий стаж позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність уточнюючої довідки не може бути достатньою підставою для відмови у пільговому зарахуванні до стажу позивача певного періоду роботи.

Також апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ставлячи в залежність право особи на пільгове обчислення певного періоду роботи від результатів атестації робочих місць, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та, відповідно, надмірний тягар на пенсіонера.

Так, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Також суд апеляційної інстанції вважає вірною позицію суду першої інстанції про необхідність встановлення фактів належності позивачу наданих документів на підтвердження стажу роботи, у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища позивача у паспорті, трудовій книжці, дублікатах трудових книжок та довідках (стосовно перекладу з/на російської мови згідно записів паспорта громадянина України).

Пунктом 26 Порядку №637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 Цивільного процесуального кодексу України наведений перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а лише рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Тобто, компетенцією адміністративного суду може охоплюватися питання встановлення наявності чи відсутності відповідного стажу у особи для призначення/перерахунку пенсії після того, як його дослідить орган Пенсійного фонду, за умови, що з таким рішенням не погодиться відповідна особа.

Таким чином, оскільки до повноважень адміністративного суду не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії, а позивач відповідного рішення цивільного суду не надав, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову щодо зарахування відповідного стажу з огляду на невідповідність паспортних даних і відомостей трудової книжки щодо прізвища позивача.

Справді встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, дасть позивачу право у подальшому звернутися до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області для забезпечення можливості оформлення пенсії та розглянути питання щодо зарахування стажу навчання у Богородчанському міському професійно-технічному училищі з 01.09.1981 по 17.07.1984; період проходження військової служби з 14.11.1984 по 29.11.1986; період роботи з 25.07.1984 по 01.11.1984, з 02.03.1987 по 15.04.1987 в Івано-Франківській механізованій дистанції Львівської залізниці на посадах водій автомобільного крану та грузчик; період роботи з 02.06.1987 по 27.08.1987 в Автоколоні 2258 на посаді водій 3- го розряду; період моєї роботи з 22.03.1988 по 01.07.1989 у Лангепасному ремонтно будівельному управлінні в/о Лангепаснафтогаз на посаді машиніст автокрану 5-го розряду; період роботи з 01.07.1989 по 05.01.1995 у Виробничому проектно-будівельному кооперативі «Будівельник» тресту Лангепаснафтогаз на посаді машиніста автокрану 5-го розряду; період роботи з 12.01.1995 по 30.01.1997 в Леніногорській спеціалізованій пересувній механізованій колоні на посаді водій І класу; період моєї роботи з 09.02.1997 по 14.12.2000 у ВАТ «Лангепасне АТП» на посаді водій І-класу а/колони №3 відповідно до моєї трудової книжки НОМЕР_1 виданої 26.07.1984 та дублікату трудової книжки НОМЕР_2 виданого 05.01.1995, до страхового стажу.

Крім того, з позиції суду апеляційної інстанції, в рішенні від 22.03.2022 вірно надано оцінку факту відмови у зарахуванні до стажу роботи в шкідливих умовах праці періоди роботи в зоні відчуження з 30.05.2008 по 03.12.2008, з 30.07.2009 по 12.10.2011 у Дочірньому підприємстві «Ютем-Кран» та період роботи з 24.10.2011р. по 31.10.2018 в Компанії «Вінсі Конструксьон Гран Проже/Компанії Буйг Траво Пюблік» на посадах машиніст крану 6-го розряду та бригадир (служби охорони) як роботу по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженими Кабінетом Міністрів України, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, через відсутність вказаних підприємств у Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №576 від 13.03.2012, з огляду на таке.

На виконання вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 16.01.2003 №36 Міністерством надзвичайних ситуацій України наказом від 13.03.2012 затверджено вищевказаний Перелік.

Оскільки підприємства, на яких працював позивач у спірному періоді, не включені до Переліку від 13.03.2012 №576, тому відповідач правомірно відмовив у зарахуванні такого періоду до пільгового стажу роботи позивача.

Вказана позиція суду апеляційної інстанції відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.05.2021 у справі №750/4715/16-а, у якій предметом касаційного перегляду були власне правовідносини щодо незарахування пенсійним органом до пільгового стажу періоду роботи особи у зоні відчуження у Компанії «Вінсі Констрюксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік» з підстав невключення такого підприємства до Переліку №576.

Доцільно зазначити, що дочірнє підприємство «Ютем-Кран» також у вказаному переліку не значиться.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини та проаналізовані правові положення, враховуючи відсутність Компанії «Вінсі Констрюксьон Гран Проже/Буйг Траво Пюблік», дочірньому підприємстві «Ютем-Кран» у Переліку підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники яких зайняті повний робочий день, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, затвердженому наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 №576, суд зазначає, що ГУ ПФ України в Івано-Франківській області правомірно відмовило ОСОБА_1 в зарахуванні у пільговому обчисленні до страхового стажу періодів роботи в зазначених компанії, установі

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржене відповідачем рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, за результатами всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому немає підстав для його скасування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П ОС Т АНОВ И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року у справі №300/7955/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 24 листопада 2022 року