Справа № 755/15238/21
Суддя: Арапіна Н. Є.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся з адміністративним позовом до інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що 01 вересня 2021 року інспектором 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфиракою Алиною Петрівною винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. З даною постановою позивач не згоден, оскільки камери відеофіксації порушень Правил дорожнього руху, розташовані на дорогах України, без перешкод розпізнають номерний знак належного позивачу транспортного засобу. Так, 14 серпня 2021 року радаром зафіксовано перевищення швидкості транспортним засобом HAVAL H6 AA4445IM, про що складено постанову № 1АВ02139698, фото та відеодоказ цьому позивачем було надано на місці, що додає до позовної заяви. Під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не залучено двох понятих для належного підтвердження/спростування ідентифікації номерного знаку, навіть зі значної відстані. На вимоги позивача надати відеозапис технічного пристрою отримано відмову. Крім того, інспектором поліції незаконно розглянуто адміністративну справу на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, позивач зазначив про відсутність будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. У зв`язку з чим просить постанову інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни серії ЕАО № 4714392 від 01 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

10 грудня 2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

01 вересня 2021 року інспектором 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алиною Петрівною винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. (а.с.3).

Зі змісту постанови вбачається, що позивач 01 вересня 2021 року приблизно о 17 годині 06 хвилин, керуючи транспортним засобом HAVAL H6 AA4445IM, рухався в місті Києві по Харківському шосе,177, в якому державний номерний знак було закрито стороннім предметом, а саме металевою сіткою, чим порушив п.30.2 Правил дорожнього руху-порушення заборона змін дізайна номерного знаку, нанесення додаткової позначки, з закриттям, повинні бути чистими і достатньо освітленими, за що адміністративна відповідальність встановлена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позивач просить постанову інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни серіїя ЕАО № 4714392 від 01 вересня 2021 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, камери відеофіксації порушень Правил дорожнього руху, розташовані на дорогах України, без перешкод розпізнають номерний знак належного позивачу транспортного засобу. Так, 14 серпня 2021 року радаром зафіксовано перевищення швидкості транспортним засобом HAVAL H6 AA4445IM, про що складено постанову № 1АВ02139698, фото та відеодоказ цьому позивачем було надано на місці, що додає до позовної заяви. Під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не залучено двох понятих для належного підтвердження/спростування ідентифікації номерного знаку, навіть зі значної відстані. На вимоги позивача надати відеозапис технічного пристрою отримано відмову. Інспектором поліції незаконно розглянуто адміністративну справу на місці зупинки транспортного засобу.

На підтвердження надано фото номерного знаку на транспортному засобі HAVAL H6 AA4445IM, роздруківку фото правопорушення 14 серпня 2021 року, зафіксованого радаром перевищення швидкості транспортним засобом HAVAL H6 AA4445IM; копії квитанції про оплату штрафу (а.с. 14-21, 22, 23, 24).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідачі не скористалися своїм подачі відзиву на позов у встановлені судом строки.

Представник третьої особи скористався процесуальним правом подачі письмового пояснення на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки позивач, рухаючись на транспортному засобі, не виконав вимогу п. 2.9 та п.30.2 Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» факт порушення позивачем п.30.2 ПДР був зафіксований камерою, що додається, на номерному знаку транспортного засобу нанесена причепна сітка, наявність якої відповідно до Правил дорожнього руху водієві забороняється. На відеозапису, здійсненому на портативний відеореєстратор поліцейського, зафіксовано вчинене правопорушення,а саме, транспортним засобом HAVAL H6 державний номерний знак НОМЕР_1 , що закритий стороннім предметом,а саме, решіткою. Регламентована ч. 2 ст. 77 КАС України презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі не є абсолютною та відповідно до ч. 1 цієї ж норми позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги і заперечення. Розгляд справи проведений у відповідності до статті 279 КУпАП. Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП. Інспектор поліції діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

На підтвердження письмових пояснень представник третьої особи надав суду CD-диск з відеозаписом з грудної відеокамери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с.41).

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху Правила відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9 «в» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно з ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Також згідно з п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При застосуванні положень ст. 276 КУпАП також слід враховувати зміни до норм КУпАП, які були внесені після прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та те, що рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, яке містить роз`яснення щодо застосування словосполучень використаних у нормах КУпАП «на місці» та «за місцем», прийнято також до набрання чинності цього Закону, тобто без врахування його положень.

Порядок розгляду адміністративної справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху (складання інспектором Державтоінспекції протоколу про правопорушення, розгляд адміністративної справи на підставі цього протоколу уповноваженим органом - Управлінням Державтоінспекції та за результатами її розгляду винесення постанови цим органом) був змінений з урахуванням положень Закону України «Про Національну поліцію» та внесенням змін до КУпАП. Тобто, на теперішній час, згідно з положеннями КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена інспектором 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алиною Петрівною, винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення за місцем його перебування та виконання ним посадових обов`язків, яка в даному випадку була уповноважена розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем реєстрації проживання позивача.

Крім того, підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням роз`яснення п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачено адміністративну відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку та обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, строк оскарження постанови якщо оскаржувалася до вищестоящого органу обчисляється з наступного дня після прийняття цим органом рішення за скаргою.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, частиною 4 зазначеної статті на суд покладається обов`язок вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог дорожнього знаку 30.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Позивач заперечує скоєння правопорушення, в якому його звинувачують. Крім того, позивач зазначив про ненадання відповідачем будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Регламентована ч. 2 ст. 77 КАС України презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі не є абсолютною та відповідно до ч. 1 цієї ж норми позивач також повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги і заперечення.

Посилання позивача на фіксування 14 серпня 2021 року радаром перевищення швидкості транспортним засобом HAVAL H6 AA4445IM, про що складено постанову № 1АВ02139698, роздруківка фото і квитанції про оплату штрафу за порушення Правил дорожнього руху не є обставиною, яка підтверджує позицію позивача про відсутність в його діях правопорушення.

Відмова залучити двох понятих для належного підтвердження/спростування ідентифікації номерного знака, навіть зі значної відстані не спростовує факту вчинення ним такого порушення та/або наявності достатніх правових підстав для його притягнення до відповідальності.

Під час судового розгляду справи судом оглянуто відеозапис з грудної відеокамери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснював оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та встановлено наявність на державному номерному знаку автомобіля HAVAL H6 AA4445IM металевої сітки чорного кольору, за що адміністративна відповідальність встановлена ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наявність належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 121, ст.ст. 245, 251, 258, 268, 278, 283, 284, 293 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», п.п. 4,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 139, 241, 246, 255, 295, 297, 382, Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1-ї роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції сержанту поліції Занфираки Алини Петрівни, Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна