Справа № 146/1238/22
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2022-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1238/22
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" листопада 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-cyдді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Томашпіль адміністративну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області

третя особа: поліцейський СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Кізлевич Руслан Володимирович

вимоги позивача: скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

представник позивача: адвокат Барвінський О.П.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1 листопада 2022 року до суду з цією позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху серії БАБ № 762948 від 22.10.2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано наступним.

22 жовтня 2022 року, поліцейським СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області ст. лейтенантом поліції Кізлевичем Русланом Володимировичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП України (серії БАБ № 762948) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Позивач зазначив, що в даній постанові поліцейським вказано, що 22 жовтня 2022 року о 19 год. 54 хв. в с. Вапнярки по вул. Гагаріна водій т.з. « Шевроле Авео» номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті непов`язану для надання переваги у русі, при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 а ПДР України.

ОСОБА_1 стверджує, що відомості зазначені у даній постанові не відповідають дійсності, оскільки коли під`їхали працівники поліції автомобіль стояв, а він автомобілем не керував , а лише сидів за кермом. Однак на надані пояснення працівник поліції не реагував та виніс щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення.

Отже, позивач ОСОБА_1 вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відповідач допустив грубі порушення норм матеріального та процесуального права, не дослідив усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою та незаконною.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 2 листопада 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання призначено на 11 листопада 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2022 року продовжено строки розгляду даної справи, судове засідання призначено на 23 листопада 2022 року.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 23 листопада 2022 року розгляд справи відкладено на 25 листопада 2022 року та витребувано в ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області оригінал оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що 22 жовтня 2022 року він разом з ОСОБА_2 на автомобілі та під керуванням останнього здійснювали рух в с. Вапнярки Тульчинського району, наголосив, що він при цьому сидів на пасажирському сидінні. Під час руху ОСОБА_2 зупинив автомобіль, оскільки транспортний засіб почав працювати із збоями. Далі, після зупинки автомобіля ОСОБА_2 попросив його, щоб він сів за кермо та здійснив натискання на педаль газу, а ОСОБА_2 в цей час дивився до моторного відділу. Коли автомобіль стояв під`їхали працівники поліції та почали стверджувати, що було здійснено правопорушення та в послідуючому винесли постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. На його пояснення працівники поліції не реагували.

25 листопада 2022 року в судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Барвінський О.П. не з`явилися, однак адвокат Барвінський О.П. направив на адресу суду клопотання про слухання справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити в повному обсязі. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явитися не може в зв`язку з хворобою.

Представник ГУНП у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Разом з тим, відповідач 07.11.2022 року отримав позовну заяву з додатками до неї та йому було надано строк для подання відзиву на позовну заяву до 23 листопада 2022 року. Станом 25 листопада 2022 року відзив на адміністративний позов та будь-яких інших доказів від відповідача ГУНП у Вінницькій області до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшло, про відкриття та розгляд останній був належним чином повідомлений за місцем знаходження та на електронну адресу.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не з`являвся, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Частина 2 статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 5. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 9. Розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 74. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 72. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Кодекс України про адміністративні правопорушення.

Стаття 7. Ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 9. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі по тексту - КУпАП) за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема передбачені частиною 1 ст. 122КУпАП та частиною 2 статті 126 КУпАП .

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 268 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Вимоги п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід розглядати як конкретний аспект права на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, що передбачає право мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту, що означає, що підготовка основного захисту в його інтересах охоплює все, що є "необхідним" для підготовки основного розгляду справи. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист належним чином і без обмежень можливості надання суду, який розглядає справу, всіх відповідних аргументів захисту і, таким чином, вплинути на результат провадження. Питання адекватності часу та можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи. Обмеження зазначених прав є порушенням п. 3 ст. 6 Конвенції, взятого в поєднанні з п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2022 року, поліцейським СРПП ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Кізлевичем Р.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 762948. Відповідно до винесеної постанови, 22.10.2022 року о 19:54 в с. Вапнярки по вул. Гагаріна, водій транспортного засобу марки «CHEVROLET Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті непов`язану для надання переваги у русі, при цьому не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Відповідно до ч.2 с. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, коли існують сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненому правопорушенні, згідно вимог Конституції України, такі сумніви трактуються на його користь.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що в діях позивача наявний склад інкримінованого йому правопорушення, також не було надано відзиву на позовну заяву.

В мотивувальній частині постанови поліцейський СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області Кізлевич Р.В. зазначив, що водій транспортного засобу марки «CHEVROLET Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті непов`язану для надання переваги у русі, однак поліцейським не вказано прізвище та ініціали, який саме водій здійснив зупинку.

Також, поліцейський СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області, в оскаржуваній постанові вказав, що водій не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, однак відомості, щодо водійської категорії поліцейський встановити не міг, оскільки не досліджувалося посвідчення водія, так як воно було відсутнє.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи, однак в порушення вказаної норми працівником поліції в постанові вказано, що водій транспортного засобу марки «CHEVROLET Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті непов`язану для надання переваги у русі, разом з тим не конкретизував на перехресті яких саме вулиць було здійснено вказаний маневр.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд повинен повно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надати їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст.189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували обставини викладені в позові, дані обставини не спростовано, суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_1 не доведено у встановленому порядку, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі-закриттю.

Зважаючи на задоволення позову, суд вважає, що витрати по сплаті позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 9, 33, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 285, 288 КУпАП, ст. 2, 5, 6, 7, 9, 70-77, 229, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, третя особа поліцейський СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Кізлевич Руслан Володимирович - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 762948 від 22.10.2022 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області сплачений судовий збір у розмірі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 30 грудня 2021 року, орган, що видав 0532, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області, 21050, м . Вінниця вул. Театральна, 10, ЄДРПОУ - 40108672;

третя особа: поліцейський СРПП ВП № 2 Тульчинського РВП у Вінницькій області ст. лейтенант поліції Кізлевич Руслан Володимирович, 24200, вул. І. Гаврилюка, 41 смт. Томашпіль, Тульчинський район Вінницька область.

Суддя: О. В. Пилипчук