Справа № 520/25285/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2022 року № 520/25285/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

при секретарі судового засідання Логачовій К.А

у присутності

представника відповідача Чалого Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Теплогідротрейд" (вул. Надії, буд. 15 А, смт.Пісочин, Харківський район, Харківська область, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 6 від 03.11.2021 на загальну суму 5840872.50 грн, з яких основний платіж 4672698.00 грн, сума штрафних санкцій 1168174,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив позов задовольнити, пославшись на те, що висновки акту перевірки гуртуються на припущеннях, тоді як підприємством надано усі необхідні документи на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами.

В судове засідання , призначене на 15.11.2022 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала, просила позовні вимоги залишити без задоволення з тих підстав, що під час проведення перевірки податковим органом встановлено не підтвердження позивачем факту реальності господарських операцій з контрагентами та, як наслідок, завищення податкового кредиту. На переконання представника відповідача висновки акту перевірки є обґрунтованими та правомірними, що у свою чергу свідчить про законність прийнятого на його підставі податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено наступні обставини. Позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб`єкта господарювання, є платником податку на додану вартість .

Основними видами діяльності підприємства за КВЕД є неспеціалізована оптова торгівля 46.90, оптова торгівля залізними виробами, водопровідними і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього 46.74, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням 46.73 (основна), роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно - технічними виробами в спеціалізованих магазинах 47.52.

Фахівцями відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірки перевірку ПП «Теплогідротрейд» , про що складено акт №16525/20-40-07-0610/40644264 від 22.09.2021

Під час проведення перевірки встановлено порушення абзацу «а» пункту 198.1, абз. 1.2 пункту 198.3. пункту 198.6 статті 198. пункту 200.1. пункту 200.2. пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

Порушення встановлені атом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення № 6 від 03.11.2021, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем ПДВ на суму 5840872,50грн., у тому числі 4672698 грн. за податковим зобов`язанням та 1168174,50 грн. за штрафними санкціями.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписами ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об`єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов`язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг відповідно до приписів п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно із пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі, якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

За пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі також Закон № 996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи, які можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно із пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі №160/3364/19, в тому числі за результатами аналізу наведених норм сформувала висновки, зокрема про таке.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже, відповідно до наведеного нормативного регулювання податкових правовідносин, у цій справі суд перевіряє реальність господарських правовідносин позивача з його контрагентами з урахуванням поданих сторонами доказів, щодо оцінки яких виник спір, протягом періоду, який перевірявся контролюючим органом.

ПП «Теплогідротрейд» уклало договір поставки від 02.04.2018 № 01-04/18 з ТОВ «ПРОНТА-КОМЕРС. До перевірки надано договір, видаткові накладні, податкові накладні, акти звіряння розрахунків (а.с.1-134, т.3. а.с.1-149, т.4)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ПРОНТА-КОМЕРС» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за квітень 2018 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за квітень 2018 року у сумі 341 798 гривень, податкові накладні № 5 від 02.04.2018, №6 від 05.04.2018, №7 від 05.04.2018 №24, від 10.04.2018, №36 від 12.04.2018, №37 від 12.04.2018, № 40 від 13.04.2018, № 75 від 20.04.2018 не включено до складу податкового кредиту.

Оплата здійснювалася відповідно до таких платіжних доручень: №778 від 03.05.18 на суму 347934,97 грн.,№796 від 11.05.18 на суму 156991,12 грн., №8052 від 21.05.18 на суму 221137,55 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у травні, серпні 2018 року документально оформлено господарські взаємовідносини з TOB «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» (код за ) на загальну суму ПДВ 429 981 гривень, в т.ч. за травень 2018 року на суму ПДВ 199 112 грн., за серпень 2018 року на суму ПДВ 230 869 грн.

До перевірки надано договір поставки від 03.05.2018 № 56/18, видаткові накладні, ТТН, податкові накладні (а.с.1-247, т.7)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за травень, серпень 2018 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за травень 2018 року у сумі 199 112 гри., за серпень 2018 року у сумі 230 869 грн., податкові накладні № 1 від 18.05.2018, №5 від 22.05.2018, №61 від 14.08.2018, №65 від 16.08.2018, №72 від 21.08.2018, №77 від 23.08.2018, № 40 від 13.04.2018, № 75 від 20.04.2018 не включено до складу податкового кредиту.

Оплата здійснювалася відповідно до таких платіжних доручень №1100 від 03.09.18 на суму 435984,07 грн., №1152 від 12.09.18 на суму 244445,86 грн., №592 від 19.09.18 на суму 94611,47 грн., №595 від 25.09.18 на суму 196293,26 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у листопаді, грудні 2018 року документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ЕКОНІЯ 21» (код за ) на загальну суму ПДВ 455 030,12 гривень, в т.ч. за листопад 2018 року на суму ПДВ 215 120,32 гри., за грудень 2018 року на суму ПДВ 239 909,8 грн.

До перевірки надано договір поставки від 23.10.2018 № 48/18, видаткові накладні, ТТН, податкові накладні (а.с.1-249,т.11)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ЕКОНІЯ 21» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за листопад, грудень 2018 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за листопад 2018 року у сумі 98 029 грн., за грудень 2018 року у сумі 117 091 грн., за грудень 2018 року у сумі 239 910 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у листопаді, грудні 2018 року документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+» (код за ) на загальну суму ПДВ 711 876 грн, в т.ч. за листопад 2018 року на суму 345 285 грн, за грудень 2018 року на суму 366 591 грн.

До перевірки надано договір поставки від 05.11.2018 № 0211/18, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН (а.с.69-237, т.1, ас.1-226, т.2)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за листопад, грудень 2018 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за листопад 2018 року на суму 345 285 грн, за грудень 2018 року на суму 366 591 грн.

Податкові накладні №6 від 07.11.2018, №34 від 12.11.2018, №83 від 19.11.2018, не включено до складу податкового кредиту.

Оплата здійснювалася відповідно до таких платіжних доручень: №1368 від 30.11.18 на суму 460964,07грн., №1514 від 04.01,19 на суму 346902,81грн.

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+» складає 6313521,81 грн.

ПП «ТЕПЛОПДРОТРЕЙД» за січень 2019 року, документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ВАЛС ЮНІТІ» (код за ) на загальну суму ПДВ 109 488 гри, в т.ч. за січень 2019 року на суму 109 488 гри.

До перевірки надано договір поставки від 25.01.2019 № 04/19, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні (а.с.1-111, т.10)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ВАЛС ЮНІТІ» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОПДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за січень 2019 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за січень 2019 року 109 488 грн.

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ВАЛС ЮНІТІ» складає 109 488 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у березні, квітень, травні 2019 року документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ЕЛТА ПРОМ» (код за ) на загальну суму ПДВ 333 762 гри, в т.ч. за березень 2019 року на суму 46 154 грн, за квітень 2019 року на суму 143 309 грн, за травень 2019 року на суму 144 299 грн.

До перевірки надано договір поставки від 01.03.2019 № 0103/19, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН (а.с.1-250 ,т.9)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ЕЛТА ПРОМ» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за березень, квітень, травень 2019 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за березень 2019 року на суму 46 154 грн, за квітень 2019 року на суму 143 309 грн, за травень 2019 року на суму 144 299 грн.

Податкові накладні № 5 від 04.03.2019, №11 від 06.03.2019, №12 від 06.03.2019 не включено до складу податкового кредиту ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД».

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ЕЛТА ПРОМ» складає 2 703 996,4 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у липні 2019 року документально оформлено господарські взаємовідносини з TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» (код за ) на загальну суму ПДВ 796 264 грн в т.ч. за липень 2019 року на суму 765 087 грн, за серпень 2019 року у сумі 31 177 грн.

До перевірки надано договір поставки від 01.07.2019 № 125/19, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН (а.с.1-214, т.8)

Відповідно до умов вище вказаного договору, TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2019 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за липень 2019 року на суму 765 087 грн, за серпень 2019 року у сумі 31 177 грн.

Оплату здійснено відповідно до платіжного доручення: від 25.07.19 №2076 на суму 279 161,73 грн.

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ТК ЕЛЕМЕНТ» складає 4 498 421,60 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у лютому, березні, квітні, травні 2019 року документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ТАЛІОН КОМ» на загальну суму ПДВ 1352266 грн в т.ч. за лютий 2019 року на суму 71 283 грн, березень 2019 року на суму 297 840 грн, квітень 2019 року на суму 368 226 грн, травень 2019 року на суму 615 917 грн.

До перевірки надано договір поставки від 18.02.2018 № 16-02/19, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН, виписки по рахунку 631 (а.с.1-241, т.5, ас.1-181, т.6)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ТАЛЮН КОМ» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за лютий березень, квітень, травень 2019 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за лютий 2019 року на суму 71 283 грн, березень 2019 року на суму 297 840 грн, квітень 2019 року на суму 368 226 грн, травень 2019 року на суму 615 917 грн.

Податкові накладні № 16 від 18.02.2019, №17 від 18.02.2019, №21 від 21.02.2019, №20 від 21.02.2019, №38 від 26.02.2019,, №43 від 11.03.2019 не включено до складу податкового кредиту.

Оплата здійснювалася відповідно до таких платіжних доручень:№1698 від 19.03.2019 на суму 240 683,70 грн,№1719 від 29.03.2019 на суму 359 724,14 грн,№1762 від 09.04.2019 на суму 213 761,20 грн,№1797 від 17,04.019 на суму 57151,46 грн,№1842 від 03.05.019 на суму 302585,17 грн,№1889 від 15.05.019 на суму 237767,09 грн,№1922 від 28.05.019 на суму грн.257139,55 грн,№1942 від 11.06.019 на суму грн.501 141,73 грн.

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ТАЛІОН КОМ» складає 7154 511,94 грн.

ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» у жовтні 2018 року документально оформлено господарські взаємовідносини з ТОВ «ЛАКВА СТРОЙ» на загальну суму ПДВ 141 233 грн в т.ч. за жовтень 2018 року на суму 141233 грн.

До перевірки надано договір поставки від 01.10.2018 № 0110/18, видаткові накладні, податкові накладні, ТТН (а.с.1-170 т.12, а.с.1-79,т.13)

Відповідно до умов вище вказаного договору, ТОВ «ЛАКВА СТРОЙ» виписано на адресу ПП «ТЕПЛОГІДРОТРЕЙД» податкові накладні та видаткові накладні з номенклатурою сантехнічні вироби в асортименті та аксесуари до них.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за жовтень 2018 року, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2018 року у сумі 141 233 грн.

Податкові накладні №16 від 01.10.2018, №25 від 08.10.2018, №36 від 10.10.2018, №66 від 16.10.2018 не включено до складу податкового кредиту.

Оплата здійснювалася відповідно до таких платіжних доручень: №1280 від 08.11.2018 на суму 344 897,2 грн.

Відповідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 631 станом на 07.09.2021 кредиторська заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ЛАКВА СТРОЙ» складає 1 606143,17 грн.

В судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні вимог позивача контролюючий орган послався на те, що контролюючим органом здійснено аналіз діяльності контрагентів позивача по ланцюгам постачання, на підставі чого з урахуванням даних Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів неможливо підтвердити факт придбання реалізованих позивачеві ТМЦ по ланцюгам постачання.

По суті вказаного питання суд з урахуванням висновків викладених у постанові Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 814/1564/18, зазначає, що стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача та їх постачальників відповідачем не надано.

З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що фактично доводи відповідача про відсутність придбаного позивачем товару за ланкою його постачання ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

В контексті викладеного суд зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом, оскільки допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на формування податкових вигод.

Продовжуючи розгляд справи суд також зазначає, що згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю наведені у статті 62 цього Кодексу, за приписами пункту 62.1 якої податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань (пункти 74.1,74.2 статті 74 ПК України).

Процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням та сплатою податків.

Суд враховує висновки, викладені у постанові КАС ВС від 24 вересня 2021 року у справі № 320/5555/20, від 03 листопада 2022 року по справі № 640/22431/19 згідно яких висновки контролюючого органу викладені в акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача зроблені на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в базі даних ДФС, проте податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

До того ж, стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків.

Проте, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.

Окрім того, суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставляти на їх адресу товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Тобто, лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.

Однак у справі, що розглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Крім того, податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Також в акті перевірки міститься посилання податкового органу на ненадання позивачем підтверджуючих документів в повному обсязі, а саме: сертифікати якості виробника, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

За змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Сертифікати якості придбаного товару, не є первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, а лише свідчать про якість товару та не є обов`язковими при формуванні платником податку витрат та податкових зобов`язань, податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відсутність таких документів не позбавляє платника податків права на формування податкового кредиту за наявності належно оформленої податкової накладної, виданої покупцю продавцем товару.

В судовому засіданні як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог представник відповідача послався на те, що ТТН накладні надані до перевірки заповнені неналежним чином, в тому числі відсутня інформація щодо посвідчення водія, в товаро - транспортних накладних від TOB «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», ТОВ «ЕКОНІЯ 21», ТОВ «ТРАНС СЕРВІС+», ТОВ «ЛАКВА СТРОЙ», ТОВ «ВАЛС ЮНІТІ», ТОВ «ЕЛТА ПРОМ», ТОВ «ТАЛІОН КОМ», TOB «ТК ЕЛЕМЕНТ» зазначено що пунктом навантаження товару є адреса м. Харків, вул. Морозова 13, яка не є податковою адресою вказаних підприємств.

Суд також зважає на висновки в постанові Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 816/149/16, від 02 лютого 2021 у справі № 820/4395/15 "неналежне оформлення ТТН не є достатнім аргументом, який доводить нереальність господарської операції…..незначні недоліки у заповненні бухгалтерських документів, у даному випадку товарно-транспортних накладних, виявлені контролюючим органом у результаті перевірки, не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказ".

Згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 № 128/2568), ТТН - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Так, товарно-транспортна накладна не є обов`язковим первинним документом, що складається під час здійснення господарської операції з поставки товару, а є первинним документом, що лише підтверджує операції учасників транспортних перевезень (вантажовідправника, вантажотримувача, перевізника.

Суд зазначає, що посилання контролюючого органу на недоліки в заповненні товарно - транспортних накладних, як на підставу для невизнання реальності господарських операцій, суд вважає необґрунтованим, оскільки їх неналежне оформлення за наявності належних первинних документів, що підтверджують поставку та оприбуткування товару, не може бути самостійною підставою для висновку про безтоварний характер господарської операцій з поставки товару в цілому.

Крім того перевезення товару здійснювалось автомобілем VOLKSWAGEN GRAFTER державний номер НОМЕР_1 , який перебуває на балансі ПП «Теплогідротрейд», під керуванням водія - ОСОБА_1 , який перебуває в штаті працівників позивача.

Стосовно вказаної у ТТН адреси вул. Морозова, 13, то суд зауважує, що податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тоді як пункт навантаження - склад постачальника, а пункт розвантаження склад покупця, відповідно вказані адреси можуть не збігатися.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні оскарженого рішення діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача, а отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України. Суд зазначає, що при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 87613.09 грн, що підтверджено платіжним дорученням 4990 від 25.11.2021 року (а.с.9, т.1), тоді як з урахуванням приписів ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка податку за вказаний позовом складає 22700 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Суд також роз`яснює, що за приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 6 від 03.11.2021 на загальну суму 5840872.50 грн, з яких основний платіж 4672698.00 грн, сума штрафних санкцій 1168174,50 грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Теплогідротрейд" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 22700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У повному обсязі рішення виготовлено 25.11.2022 року

Суддя Зоркіна Ю.В.