Справа № 460/545/21
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 460/545/21 пров. № А/857/9712/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року (прийняту письмовому провадженні у м. Рівному суддею Нор У.М.) в адміністративній справі № 460/545/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») щодо не виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у зв`язку з лікуванням - протиправною.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у зв`язку з лікуванням.

26 травня 2022 року, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ОСОБА_1 подав до Рівненського окружного адміністративного суду заяву та просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення суду від 29.06.2021 щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у зв`язку з лікуванням, у зв`язку з чим постановити окрему ухвалу.

Заяву обґрунтовував тим, що відповідачем недоплачено йому 732,21 грн такої матеріальної допомоги, що свідчить про невиконання в повному обсязі рішення суду від 29.06.2021 у цій справі.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі № 460/545/21 задоволено.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі № 460/545/21 щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у зв`язку з лікуванням у неповному розмірі.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

Не погоджуючись із вказаною окремою ухвалою, її оскаржила військова частина НОМЕР_1 , яка вважає, що окрема ухвала прийнята за неповного з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просила скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог заяви.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено права відповідача на подання пояснень та доказів на заяву ОСОБА_1 щодо невиконання судового рішення в адміністративній справі.

Також вказує, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 позивачу нараховано матеріальну допомогу у сумі 26 318,46 грн. Зазначена сума є меншою від грошового забезпечення за січень 2021 року, оскільки до неї не враховується індексація 331,42 грн та у зв`язку з тим, що з матеріальної допомоги утримано військовий збір 1,5 % - 400,79 грн.

Враховуючи викладене, вважає, що ним виконано рішення суду, відповідно до вимог чинного законодавства, не порушуючи та не звужуючи прав позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції мотивував його тим, що фактична різниця між грошовим забезпеченням та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, яку виплачено позивачеві, становить 732,21 грн, тобто відповідачем недоплачено позивачеві такої матеріальної допомоги, що свідчить про невиконання в повному обсязі рішення суду від 29.06.2021 у цій справі, чим порушено вимоги 370 КАС України, а тому є підстави для постановлення з цього приводу окремої ухвали у порядку статті 383 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою - третьою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вказане кореспондує з приписами статті 370 КАС України, відповідно до яких судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, п`ятої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Як видно із матеріалів справи, рішенням суду від 29.06.2021 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік у зв`язку з лікуванням.

Пунктом 6 наказу Міністерства оборони України від 18.02.2020 № 45 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік» визначено, що матеріальна допомога військовослужбовцям для вирішення соціально-побутових питань виплачується у розмірі одного окладу за їх військовим званням. Виплату матеріальної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення здійснювати виключно за наявності таких підстав: смерть дружини (чоловіка), дітей, батьків військовослужбовця; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз; довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В,С; вибуття на довготривалу реабілітацію (більше одного місяця поспіль) унаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної системи, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, проти рецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів

Отже, виконуючи рішення суду у справі № 460/545/21, відповідач зобов`язаний застосовувати розмір матеріальної допомоги - місячне грошове забезпечення.

Згідно з випискою по рахунку позивача 20.05.2022 на виконання вказаного рішення відповідачем нараховано та виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік в сумі 26 318,46 грн.

Поряд з цим, відповідно до довідки про грошове забезпечення нараховане та виплачене військової частини НОМЕР_2 в період з 01.01.2020 по 01.02.2021 від 27.07.2021 № 639/2 розмір грошового забезпечення позивача у січні 2021 року становив 27 050,67 грн.

З наведеного видно, що сума виплаченої матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі № 460/545/21 (26 318,46 грн) не відповідає розміру нарахованого грошового забезпечення позивача у січні 2021 року (27 050,67 грн), відповідно до якого проводився розрахунок при звільненні на підставі Наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 01.02.2021 № 23 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Фактична різниця між грошовим забезпеченням та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, яку виплачено позивачеві, становить 732,21 грн, тобто відповідачем недоплачено позивачеві такої матеріальної допомоги, що свідчить про невиконання в повному обсязі рішення суду від 29.06.2021 у цій справі.

Згідно пояснень військової частини НОМЕР_1 , фактично нарахована сума матеріальної допомоги позивачу є меншою від грошового забезпечення позивача за січень 2021 року, оскільки до неї не враховується індексація 331,42 грн та у зв`язку з тим, що з матеріальної допомоги утримано військовий збір 1,5% - 400,79 грн.

Надаючи правову оцінку наведеним доводам, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197.

Згідно пункту 2 Розділу I Порядку грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

- премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

- винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту);

- допомоги.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення нараховане та виплачене військовою частиною НОМЕР_2 в період з 01.01.2020 по 01.02.2021 полковнику ОСОБА_1 від 27.07.2021 №639/2, розмір грошового забезпечення позивача у січні 2021 року становив 27050,67 грн та складався з таких видів оплат:

- оклад за військовим званням 1480,00 грн;

- посадовий оклад -7750,00 грн;

- надбавка за вислугу років 4615,00 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1162,50 грн;

- премія 2712,50 грн;

- надбавка за особливості проходження служби 8999,25 грн;

- індексація 331,42 грн.

Відповідно до пункту 7 Розділу XXIV до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

З наведеного видно, що до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включається вичерпний перелік оплат, а саме:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років;

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- премія

і цьому переліку відсутня індексація грошового забезпечення.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 про склад і розмір матеріальної допомоги виплаченої згідно рішення суду від 29.06.2021 у справі № 460/545/21, ОСОБА_1 нараховано:

- оклад за військовим званням 1480,00 грн;

- посадовий оклад - 7750,00 грн;

- надбавка за вислугу років 4615,00 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень 1162,50 грн;

- премія 2712,50 грн;

- надбавка за особливості проходження служби 8999,25 грн;

Разом 26719,25 грн.

При цьому було відраховано:

- ПДФО 18 % - 4809,47 грн, разом з тим це ПДФО зразу ж було компенсовано позивачу;

- військовий збір 1,5 % - 400,79 грн.

Щодо відрахування військового збору колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно підпункту 1.1. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Підпунктом 162.1.1 підпункту 162.1 статті 162 ПК України передбачено, що платником податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно підпункту 1.7. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

З наведеного видно, що не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців та працівників Збройних Сил України тільки на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).

Відтак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з нарахованої матеріальної допомоги позивача правомірно утримано військовий збір 1,5 % у розмірі 400,79 грн.

Враховуючи наведене, колегією суддів апеляційного суду не встановлено порушення з боку відповідача норм чинного законодавства при виконанні судового рішення у справі №460/545/21, а тому у цьому випадку відсутні правові підстави для застосування заходів судового контролю у порядку статті 383 КАС України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року в адміністративній справі № 460/545/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин