Справа № 640/38585/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання відмови та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Окружний адміністративний суд міста Києва яким просив:

- визнати протиправною відмову Окружного адміністративного суду міста Києва, оформлену листом від 22 листопада 2021 року № 07-41/346, у задоволенні пункту 2 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року за вх. № 03- 14/179187/21;

- визнати протиправною бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва, яка полягає у не надсиланні на поштову адресу ОСОБА_1 відповіді на його запит на інформацію від 16 листопада 2021 року за вх. № 03-14/179187/21, оформленого листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року №07-41/346;

- зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 16 листопада 2021 року за вх. № 03 - 14/179187/21, в порядку передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації";

- визнати протиправною відмову Окружного адміністративного суду міста Києва, оформлену листом від 2 грудня 2021 року № 07-41/557, у задоволенні пункту 2 запиту на інформацію ОСОБА_1 від 25 листопада 2021 року (зареєстрованого 26 листопада 2021 року за вх. № 03-14/185297/21);

- визнати протиправною бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва, яка полягає у не надсиланні на поштову адресу ОСОБА_1 відповіді на його запит від 25 листопада 2021 року (зареєстрованого 26 листопада 2021 року за вх. № 03-14/185297/21), оформленої листом Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 грудня 2021 року № 07-41/557;

- зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 25 листопада 2021 року (зареєстрованого 26 листопада 2021 року за вх. № 03-14/185297/21), в порядку передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 передані Шостому апеляційному адміністративному суду для визначення підсудності даної справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року визначено підсудність даної справи за Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про невиконання позивачем вимог ухвали суду від 09 травня 2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору і як наслідок повернення позовної заяви, оскільки позивачем було надано докази на підтвердження його майнового стану відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції було визначено, що належними та допустимими доказами матеріального становища особи є відомості Управління соціального захисту населення, територіального управління Пенсійного фонду України, та підприємства житлово-комунального господарства про розмір одержуваних позивачем пенсійних виплат та субсидіарних виплат, та витрат на житлово-комунальні послуги у співвідношенні з середнім доходом всіх членів сім`ї заявника за 2021 рік, водночас позивачем у встановлений судом строк такі докази не були надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в грудні 2021 року звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання відмови та бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 передані Шостому апеляційному адміністративному суду для визначення підсудності даної справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року визначено підсудність даної справи за Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не включений до числа осіб, звільнених від сплати судового збору передбачених Законом України "Про судовий збір", а наведені позивачем підстави для звільнення не є переконливими та не підтверджені належними та допустимими доказами, а надані позивачем докази не підтверджують обставин на які він посилається.

Також вказаною ухвалою зазначеною, що для усунення недоліків позовної заяви позивачеві необхідно в десятиденний строк подати належним чином засвідчені копії всіх сторінок паспорту громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а також документ що підтверджує сплату судового збору в розмірі 3969,60 грн.

12 липня 2022 року позивачем подано заяву, відповідно до якої позивач наголосив на безпідставності ухвали від 09 травня 2022 року та створенню судом перешкод у доступі до правосуддя.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 поверну у зв`язку з невиконання вимог ухвали суду від 09 травня 2022 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Як встановлено судом, суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без руху виходив з того, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, оскільки на підтвердження адміністративної процесуальної правосуб`єктності позивачем не подано копії всіх сторінок паспорта громадянина України та реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

За правилами ч. ч. 7, 8 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 8 ст. 18 КАС України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно пункту 25 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом справ у суді та розглядом у Вищій раді правосуддя справ про порушення суддею (прокурором) вимог щодо несумісності, дисциплінарного проступку судді, втручання в діяльність судді, можуть подаватися до суду та Вищої ради правосуддя в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд".

В силу абз.абз. 22-23 пп. 15.5 пп. 15 п. 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Вища рада правосуддя 04 вересня 2021 року опублікувала оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку та одночасно повідомила, що з початком їх функціонування зазнає змін порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені, зокрема, пп.пп. 15.1, 15.5, 15.7, 15.15, 15.17 пп. 15 п. 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми "Електронний суд".

Отже, подання позовної заяви до суду за допомогою системи "Електронний суд" не вимагає від позивача надання додаткових документів на підтвердження адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем подано до суду позову заяву саме через систему "Електронний суд", відповідно залишення позовної заяви без руху на підставі не подання позивачем належним чином засвідчених копій всіх сторінок паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків є формальними підставами, що не перешкоджали відкриттю провадження у справі.

Щодо доводів суду першої інстанції про те, що наведені позивачем підстави для звільнення від сплати судового збору не є переконливими та не підтверджені належними доказами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями ч. 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами частини першої ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або часткового, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Позивач в апеляційній скарзі стверджує, що звертався до суду першої інстанції з клопотанням про звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки розмір судового збору перевищує 5% його річного доходу за 2020 рік.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже судам надано право у виняткових випадках і залежно від обставин справи, урахувавши майновий стан сторони, звільнити її від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити його сплату.

Такий зміст закону покликаний захистити окремі вразливі та менш соціально захищені категорії громадян та сприяти їм у захисті своїх основоположних прав.

Однак, в такому випадку сторона повинна довести конкретні обставини, які унеможливлюють сплату судового збору.

На обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що його дохід, як фізичної особи за 2020 рік складається з соціальних виплат, а саме: з допомоги по безробіттю в сумі 4874, 52 грн., з житлової субсидії в сумі 7510,02 грн. та одноразової допомоги з місцевого бюджету в сумі 2500 грн., а всього 14884,54 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25 березня 2021 року, довідкою Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості від 03 грудня 2021 року №275.1-4131/21, довідкою Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. Від 29 липня 2020 року №10044/35-01/02.

Також колегія суддів погоджується з доводами апелянта про помилковість розрахунку здійсненого судом першої інстанції під час визначення розміру суми судового збору, а саме 3969,60 грн., оскільки, як встановлено судом, позивач звернувся до суду в грудні 2021 року, відповідно під час здійснення розрахунку судового збору застосування прожиткового мінімуму станом на січень 2022 року є помилковим, водночас судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції становить 3632,00 грн. (2270,00 грн. х 0,4 х 4).

Дослідивши аргументи, які викладено в клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що наведені позивачем підстави для звільнення від сплати судового збору є не переконливими та не підтвердженими належними та допустимими доказами, оскільки розмір судового збору за подання позовної заяви перевищує 5% розміру річного доходу позивача за 2020 рік, що підтверджено належними доказами.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, в ході якого має бути вирішено питання про можливість відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 169, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2022 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку