Справа № 932/17118/19
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2022-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/932/158/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубан Євгена Віталійовича, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача, у якому просить поновити їй строк на звернення із позовом до суду; визнати постанову серії ІП №000987 від 21.03.2019 року незаконною та скасувати її з одночасним закриттям провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.03.2019 року інспектором з паркування Рубаном Є.В. було винесено постанову серії ІП №000987 про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Відповідно до постанови її автомобіль Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 зупинився (стояв) в зоні знаку 3.34 по вул. Глінки біля будинку №11, що створило небезпеку дорожнього руху, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а саме не вірно зазначено адресу її проживання, через що вона вчасно не отримала копію постанови та не мала змоги вчасно її оскаржити. На день складання постанови 21.03.2019 року ще не набрала чинності постанова КМУ №852 від 03.10.2018 року, яка вступила в силу 25.04.2019 року, у зв`язку з чим жоден прилад не міг фіксувати порушення правил зупинки/стоянки/паркування, а дані такого приладу не можуть бути використанні як підстава для штрафу.

В адміністративному позові ОСОБА_1 однією із позовних вимог просила поновити їй строк для оскарження постанови серії ІП №000987 від 21.03.2019 року. В обґрунтування зазначила, що про постанову дізналась випадково 10.10.2019 року з матеріалів виконавчого провадження, відкритого на виконання вказаної постанови. За адресою, вказаною у постанові вона не проживає з 2013 року, а тому й не отримувала постанову вчасно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2019 року зазначена адміністративна справа перебувала в провадженні судді Сліщенко Ю.Г.

На підставі розпорядження керівника апарату Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2022 року за №449 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 року адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою судді від 09.08.2022 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу головному інспектору з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубан Є.В. у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали по справі, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв до суду не надходило.

17.10.2022 року на адресу суду від представника третьої особи Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надійшли пояснення на адміністративний позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В поясненнях представником третьої особи зазначено, що 21.03.2019 року головним спеціалістом-інспектором з паркування було виявлено адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п.15.9 Правил дорожнього руху. У відповідності до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил паркування в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: дату порушення 21.03.2019 р.; місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Глінки, 11; географічні координати: 48.467186 35.041909; час вчинення порушення: з 16:03 (16 год. 03 хв.) по 16:10 (16 год. 10 хв.). Враховуючи, що було проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), інспектором з паркування, у повній відповідності до вимог ст. 279-1 КУпАП, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія ІП № 000987 на лобовому склі транспортного засобу позивача. Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987 від 21.03.2019 року згідно з ч.5 ст. 279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Щодо посилань позивача про неналежне фіксування вчинення адміністративного правопорушення представник третьої особи зазначив наступне. Фотознімки транспортного засобу позивача, які були зроблені інспектором з паркування, повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП. Зазначена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. З фотознімків чітко вбачається, що позивач припаркував свій транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», що встановлений за адресою Дніпро, вул. Глінки, 11, а отже твердження позивача про відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності. Інспектором з паркування правильно кваліфіковано адміністративне правопорушення, а твердження позивача не відповідають дійсним обставинам справи, та вказуються виключно з метою уникнення від адміністративної відповідальності. Щодо посилань позивача про невідповідність постанови ст. 283 КУпАП зазначає наступне. Постанова серії ІП №000987 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів (держателем якого є МВС України), інспектором з паркування визначено, що транспортний засіб Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 . Після встановлення відповідальної особи, інспектором з паркування було негайно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987 від 21.03.2019 року згідно з ч.5 ст. 279-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інформацію про адресу реєстрації відповідальної особи ( АДРЕСА_1 ) отримано інспектором з паркування з Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Обов`язок внесення актуальної інформації щодо місця реєстрації відповідальної особи покладається на особу, в статусі якої відбулися зміни. Крім того, позивачем не було надано жодних доказів, які б спростовували наявність правопорушення, в той час як ст. 77 КАС України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Дії інспектора з паркування вчиненні згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987 від 21.03.2019 року є правомірною.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з поданих матеріалів, 21.03.2019 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубаном Є.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Копією постанови відповідачем було направлено ДП «Укрпошта» на адресу: АДРЕСА_1 . Відповідно до твердження позивача, остання за вищевказаною адресою не проживає з 11.11.2013 року. Сторонами не оспорюється факт невручення позивачу копії постанови, конверт повернувся з відміткою «за збігом терміну зберігання». Позивач зазначає, що про постанову дізналась випадково 10.10.2019 року з матеріалів виконавчого провадження. Адміністративний позов був складений 18.10.2019 року, отже, з наведених обставин суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем, який пропущено з поважних причин, підлягає поновленню.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 21.03.2019 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубаном Є.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень за порушення вимог п. 3.34 розділу 33 ПДР. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 21.03.2019 року о 15 год. 30 хв. рухаючись по вул. Глінки, 11 в м. Дніпро, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила вимоги п. 15.9 ПДР України. ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасування, у зв`язку з чим звернулась до суду. Представник третьої особи в своїх поясненнях зазначає, що дії інспектора з паркування вчиненні згідно з вимогами чинного законодавства, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ІП №000987 від 21.03.2019 року є правомірною.

Вирішуючи питання по суті, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до п. 8.1, 8.2 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно п. 8.4 «в» ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, серед яких заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до Примітки до ст. 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

На підставі ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за яким зареєстрований транспортний засіб, - особи, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа ОСОБА_1 встановлена за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів (власник транспортного засобу). До Єдиного державного реєстру транспортних засобів не внесено відомостей щодо належного користувача або користувачів вищевказаного транспортного засобу.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 249 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи наведене, у спірних правовідносинах протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №55/34 від 25.07.2018 року уповноважено Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), у межах відповідного населеного пункту.

Згідно постанови КМУ № 833 від 10.11.2017 року «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі є взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження того, що позивачем дійсно допущено порушення вимог п. 3.34 ПДР України, представником третьої особи долучено до матеріалів справи роздруківку зображень транспортного засобу Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент вчинення адміністративного правопорушення та оригінал "Схема організації дорожнього руху на перехресті вул. Харківська та вул. Глінки" надана КП «Дніпродорсервіс» ДМР за запит третьої особи.

Вказаними доказами підтверджено, що автомобіль Mitsubishi Outlender, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено" ПДР України.

Таким чином, вищевказані письмові докази, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наявності повноважень у інспектора паркування для складання вищезазначеної постанови.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ІП №000987 від 21.03.2019 дотримані усі вимоги передбачені КУпАП, належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 122 КУпАП, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 року відповідає вимогам статті 283 КпАП України, стягнення накладено у межах санкції відповідної статті.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, суд доходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстав для її скасування немає, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Головного інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубан Євгена Віталійовича, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Рубан Євгена Віталійовича, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева