Справа № 140/5949/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5949/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ (далі ТОВ ВІНТУЛ, товариство, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 20 липня 2022 року №UA205150/2022/000005/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 грудня 2021 року між ТОВ ВІНТУЛ (покупець) та компанією-експортером OVER OCEANS TRADE s.r.o. (продавець) укладено Контракт №10/12-21, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні.

Відповідно до пункту 3.1-3.2 Контракту №10/12-21 сторони погодили, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються у інвойсах, які складають невід`ємну частину контракту. Загальна вартість контракту складає суму всіх інвойсів, підписаних протягом дії Контракту. Відповідно до пункту 4.1-4.3 Контракту №10/12-21 розрахунки за товар здійснюються на умовах після плати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або євро

На виконання вказаного пункту сторонами погоджено інвойс № від 08 липня 2022 року, згідно з яким вартість товару - сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , 2014 року становить 12250,00 Євро.

Здійснюючи митне оформлення в режимі імпорту товару сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, товариство подало до митного органу МД №UA205150/2022/008011 від 18 липня 2022 року, де в графі 42 вказано ціну транспортного засобу у розмірі 12250,00 Євро, а у графі 45 митної декларації визначено митну вартість товару в сумі 449496,34 грн, що згідно курсу валюти, зазначеній у графі 23 декларації становить 15280,00 Євро, та застосовано 6 метод визначення митної вартості товару. Однак відповідач не погодився із зазначеною митною вартістю та 20 липня 2022 року видав картку відмови №UA 205150/2022/000223 в прийнятті митної декларації та прийняв рішення №UA205150/2022/000005/2 про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість товару за резервним 6 методом у розмірі 26200,00 Євро.

На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових заявленої декларантом митної вартості. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом. Висновки митного органу ґрунтуються на безпідставних доводах про наявність розбіжностей у поданих документах та про наявність сумнівів щодо повноти визначення митної вартості імпортованого товару.

Позивач вважає, що подані документи не містили розбіжностей, а всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам. Так, стосовно зауважень відповідача про те, що згідно поданого до митного оформлення інвойсу № від 08 липня 2022 року та контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року продавцем транспортного засобу є OVER OCEANS TRADE s.r.o., а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 11 липня 2022 року в графах С1 зазначений власник транспортного засобу GONTARUK Dmytro, а в графі С2 - OVER OCEANS TRADE s.r.o. (що на думку митного органу свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу), позивач вказав, що у графі C1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 міститься найменування «imetnik prometnega dovoljenja, uporabnik vozila», що в перекладі означає «власник посвідчення водія, користувач транспортного засобу». Графа С2 має найменування «lastnik vozila», що в перекладі означає «власник транспортного засобу». Саме у графі С2, де міститься інформація про власника є відомості про компанію експортера - OVER OCEANS TRADE s.r.o. Тобто, зазначення у технічному документі на транспортний засіб інформації про ще одного користувача, не свідчить, що така особа є власником транспортного засобу. Волинською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного транспортного засобу. А свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу.

Щодо цінової інформації митного органу, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів отриманої з сайту www.mobiIe.de, позивач зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації з Інтернет джерела www.mobile.de, оскільки порядок його формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання його даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід враховувати, що в Інтернет джерела www.mobiIe.de відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Зокрема, митний орган вказує, що митну вартість визначено на рівні 26200,00 Євро з врахуванням ввезеного за рахунком фактурою № від 08 липня 2022 року напівпричіпу, натомість, є незрозумілим, яким чином ввезений напівпричіп за іншим рахунком-фактурою, комплектація якого навіть не співпадає із ввезеним в адресу ТОВ «ВІНТУЛ», впливає на рівень митної вартості сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення. Наявність у комплектації напівпричепу суттєво збільшує вартість товару, тому позивач вважає, що використовувати джерело інформації сайт www.mobile.de, на яке посилається відповідач, немає обґрунтованих підстав.

Крім того, позивач зазначає, що у наданому відповідачу звіті №85/22 від 17 липня 2022 року про оцінку транспортного засобу у таблиці 1 вказано про ряд пошкоджень транспортного засобу, що зменшує його вартість, проте в акті про проведення огляду від 18 липня 2022 року будь-яка інформація про пошкодження відсутня.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У поданому 07 жовтня 2022 року відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив. В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією №UA205150/2022/008011 від 18 липня 2022 року, встановлено, що у поданих до митного контролю та митного оформлення документах наявні розбіжності.

Згідно поданого інвойсу № від 08 липня 2022 року та контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року продавцем транспортного засобу є OVER OCEANS TRADE s.r.o. Однак, у технічному паспорті B9645139 від 11 липня 2022 року в графах C1 зазначений власник транспортного засобу GONTARUK Dmytro, а в графі С2 - OVER OCEANS TRADE s.r.o.

Вказане, на думку відповідача, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу, а тому декларанту направлено електронне повідомлення про необхідність надання в 10-ти денний термін додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості. Декларантом було надано звіт №85/22 від 19 липня 2022 року про оцінку транспортного засобу, згідно якого в таблиці 1 експерт зазначає ряд пошкоджень транспортного засобу і відповідно зменшує вартість, хоча згідно акту про проведення митного огляду від 18 липня 2022 року №UA205150/2022/008011 будь-які пошкодження відсутні. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №20/07/22 від 20 липня 2022 року.

Враховуючи ненадання декларантом усіх документів згідно з переліком, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 20 липня 2022 року №UA205150/2022/000005/2, у якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу з зовнішніх джерел, зокрема з мережі Інтернет (Mobile.de) (тов. 1) на рівні 26200,00 Євро (29900,00 Євро 3700,00 Євро з врахуванням ввезеного одночасно напівпричепу згідно інвойсу № від 08 липня 2022 року).

Випуск у вільний обіг транспортного засобу здійснено за МД №UA205150/2022/008088 від 20 липня 2022 року із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК України.

З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені митним законодавством, та у задоволенні позову просив відмовити. Також зазначив, що вказані позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн є неспівмірними із даною справою, а їх сума є необґрунтованою.

У відповіді на відзив від 20 жовтня 2022 року представник позивача підтримав вимоги заявлені у позовній заяві та зазначив, що відзив не містить будь-яких спростувань стосовно обставин викладених в адміністративному позові, так і додаткових аргументів на підтвердження правомірності та підстав винесення спірного рішення, а тому просив позов задовольнити повністю.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

01 грудня 2021 року між ТОВ ВІНТУЛ (покупець) та компанією-експортером OVER OCEANS TRADE s.r.o. (продавець) укладено контракт №10/12-21 (а.с.37-40), відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі нові та бувші у використанні, кузова до легкових автомобілів та запчастини до них нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи та напівпричіпи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку нову та бувшу у використанні. Асортимент, кількість та ціна товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару, і є невід`ємними частинами цього контракту. Згідно з пунктами 2.1 контракту поставки здійснюються на умовах Dap-Ягодин, Луцьк, Ковель, рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно згідно правил Інкотермс 2010 за домовленістю сторін. Умови поставки товару зазначаються продавцем для кожної окремої поставки та вказуються у інвойсах та специфікаціях.

Пунктами 3.1-3.2 контракту встановлено, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються в інвойсах, які складають невід`ємну частину контракту. Загальна вартість контракту складає суму всіх інвойсів, підписаних протягом дії Контракту.

Відповідно до пункту 4.1-4.3 контракту розрахунки за товар здійснюються на умовах після оплати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або Євро

Відповідно до пункту 5.1 контракту товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, що визначається в товаросупровідних документах. Вартість доставки (перевезена) товару включається у ціну (вартість) товару.

18 липня 2022 року для митного оформлення в режимі імпорту товару за описом сідельний тягач, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , бувший у використанні, модельний та календарний рік виготовлення - 2014, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 12742 см. куб, потужність 331 kW, колісна формула 4x2 загальна кількість місць для сидіння 2, маса у разі максимального завантаження 18,600 т.» декларантом ТзОВ Смартброк подано до Волинської митниці митну декларацію №UA205150/2022/008011, в графі 42 якої зазначено ціну автомобіля 12250,00 Євро. В графі 45 зазначено митну вартість товару в сумі 449496,34 грн (еквівалентну 15280,00 Євро), яку визначено за 6 методом визначення митної вартості товару (резервним).

До митної декларації додавалися такі документи: зовнішньоекономічний договір контракт №10/12-21 від 01 грудня 2021 року; інвойс № від 08 липня 2022 року; сертифікат з перевезення (походження) товару EUR1 №А748250 від 13 липня 2022 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 11 липня 2022 року; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (інтернет джерело) від 18 липня 2022 року; копія митної декларації країни відправлення від 13 липня 2022 року №22SK5361EX21000202; договір-доручення №21 від 01 грудня 2021 року на надання митно-брокерських послуг (а.с.27-28,31-40).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею в електронному повідомленні від 19 липня 2022 року декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; декларацію країни відправлення; банківські платіжні документи за здійснені поставки; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Декларантом митному органу було надано звіт №85/22 від 19 липня 2022 року про оцінку транспортного засобу, а листом від 20 липня 2022 року №20/07/22 декларант повідомив, що усі подані до митного оформлення документи підтверджують рівень заявленої митної вартості товару та просив прийняти рішення щодо митної вартості товару без врахування термінів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (а.с.50-51).

20 липня 2022 року Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205150/2022/000005/2 (а.с.107).

Згідно з графою 33 цього рішення заявлена декларантом митна вартість товару 1 який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Згідно ст. 54 МК України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів в поданих до митного оформлення товарів за митною декларацією №UA205150/2022/008011 документи містять розбіжності, зокрема: згідно інвойсу від 08 липня 2022 року № та контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року продавцем транспортного засобу є OVER OCEANS TRADE s.r.o. Однак, в технічному паспорті B9645139 від 11 липня 2022 року в графах C1 зазначений власник транспортного засобу GONTARUK Dmytro, а в графі С2- є OVER OCEANS TRADE s.r.o. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу.

Згідно вимог ст. 53 та ст. 54 МК України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; декларацію країни відправлення, банківський платіжні документи за здійснені поставки, висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. На вимогу митного органу декларант надав звіт №85/22 про оцінку транспортного засобу від 19 липня 2022 року, згідно якого в таблиці 1 експерт зазначає ряд пошкоджень транспортного засобу і відповідно зменшує вартість, хоча згідно акту про проведення митного огляду від 18 липня 2022 року №UA205150/2022/008011 будь-які пошкодження відсутні. Декларант не надав інших додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листом №20/07/22 від 20 липня 2022 року.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, а також вимогами ч. 6 ст. 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст. 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За результатом проведеної відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість товару 1 визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01 липня 2021 року №476«Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу з зовнішніх джерел, зокрема з мережі Інтернет (Mobile.de) (тов. 1) на рівні 26200,00 Євро (29900,00 Євро 3700,00 Євро з врахуванням ввезеного одночасно напівпричепу згідно інвойсу № від 08 липня 2022 року).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 205150/2022/000223(а.с.97).

20 липня 2022 року декларантом подано митну декларацію №UA205150/2022/008088 (а.с.21-22), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару сідельного тягача, призначеного для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , бувшого у використанні.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товару може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація сама аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 53 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять розбіжності і неточності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, що наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за 6 (резервнии) методом її визначення згідно з частиною другою статті 53 МК України ТОВ ВІНТУЛ подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс)).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за 6 (резервним) методом її визначення. Так зовнішньоекономічний договір (контракт) №10/12-21 від 01 грудня 2021 року містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунок-фактура (інвойс) № від 08 липня 2022 року визначає вартість товару 12250,00 Євро, за яким можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, номер контракту, автомобіль (марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 ). Пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Натомість, відповідно до пункту 4.1-4.3 контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року, розрахунки за товар здійснюються на умовах після оплати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або Євро. Тобто оплата товару на момент митного оформлення не є обов`язковою, а тому вимога митного органу щодо надання платіжних документів, які підтверджують оплату наданого до митного оформлення транспортного засобу є безпідставною (а.с.31,37-40).

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД №UA205150/2022/008011 від 18 липня 2022 року митна вартість оцінюваного транспортного засобу (рядок 42) відповідає тій, що зазначена в інвойсі № від 08 липня 2022 року, та становить 12250,00 Євро.

Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортного засобу подані позивачем документи не містили.

Інвойсом № від 08 липня 2022 року, як це і було передбачено пунктом 2.1 контракту, визначені умови поставку товару: товар поставляється на умовах DAP-Луцьк (а.с.31).

Згідно умов поставки DAP Інкотермс - 2010 продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак, продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення. Тобто ніяких інших документів щодо поставки товару зі сторони позивача надавати не було необхідності, в тому числі, котрі б підтверджували вартість страхування, що також відповідає пункту 5.1 контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року, де зазначено, що товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, що визначається в товаросупровідних документах. Вартість доставки (перевезена) товару включається у ціну (вартість) товару.

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

Однак зі змісту контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року, а також з інвойсу не вбачається, що на позивача покладалися інші фінансові зобов`язання (тобто, що він мав нести також інші витрати) у зв`язку із поставкою йому товару компанією OVER OCEANS TRADE s.r.o.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

На думку суду, відповідач у повідомленні декларанту необґрунтовано вказав про необхідність подання додаткових документів з тих підстав, що згідно поданого інвойсу від 08 липня 2022 року № та контракту №10/12-21 від 01 грудня 2021 року продавцем транспортного засобу є OVER OCEANS TRADE s.r.o. Однак, в технічному паспорті B9645139 від 11 липня 2022 року в графах C1 зазначений власник транспортного засобу GONTARUK Dmytro, а в графі С2 - є OVER OCEANS TRADE s.r.o., що на думку митного органу свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу з огляду на наступне.

У графі C1 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 міститься найменування «imetnik prometnega dovoljenja, uporabnik vozila», що в перекладі означає «власник посвідчення водія, користувач транспортного засобу». Графа С2 має найменування «lastnik vozila», що в перекладі означає «власник транспортного засобу». Саме у графі С2, де міститься інформація про власника є відомості про компанію експортера - OVER OCEANS TRADE s.r.o. Тобто, зазначення у технічному документі на транспортний засіб інформації про ще одного користувача, не свідчить, що така особа є власником транспортного засобу.

Разом з тим, визначення продавця чи власника товару жодним чином не впливає на його митну вартість, крім того продавець та власник товару не обов`язково повинен бути однією і тією ж особою. При цьому в країнах Європейського Союзу продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Таким чином, Волинською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного транспортного засобу. А свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Разом з тим, позивачем на вимогу митного органу надано звіт №85/22 від 17 липня 2022 року про оцінку транспортного засобу, у таблиці 1 якого вказано про ряд пошкоджень транспортного засобу, що зменшує його вартість, а спеціалістом оцінювачем ОСОБА_1 зроблено висновок, що вартість автомобіля марки SCANIA, модель Р450, VIN НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України на дату оцінки складає 15272,00 Євро.

Таким чином, митна вартість наданого до митного оформлення транспортного засобу була визначена позивачем за 6 методом визначення митної вартості товару з урахуванням звіту №85/22 від 17 липня 2022 року про оцінку транспортного засобу та склала 449496,34 грн, що еквівалентно 15280,00 Євро (графа 45 МД), з якої позивачем сплачено митні платежі.

При цьому вимога митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, може мати місце тоді, якщо позивач вступав у договірні відносини із третіми особами, проте жодні докази у справі не вказують на такі обставини.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Водночас, на думку суду, у своєму рішенні про коригування митної вартості відповідач аргументовано не довів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому ненадання декларантом запитуваних митницею документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування іншого методу визначення митної вартості.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16 та 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять числових розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28 травня 2019 року в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

В розглядуваному випадку митним органом ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, ні у відзиві на позовну заяву не наведено пояснень з приводу застосування резервного (шостого) методу, а є лише загальне посилання на наявність цінової інформації з Інтернет джерела www.mobile.de (спеціалізованого сайту оголошень про продаж автомобілів та мотоциклів з Німеччини) про мінімальний рівень вартості товару тієї ж моделі транспортного засобу та року випуску.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що формально нижчий рівень вартості імпортованого товару від вартості іншого подібного чи аналогічного товару не може вважатись заниженням митної вартості та бути перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися на інформації сайту www.mobile.de, оскільки порядок використання його даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Крім того, вказана на цьому сайті вартість є ціною пропозиції, а не ціною продажу. Фактично відповідач протиставив відомості документів, виданих у встановленому порядку у зв`язку із виконанням сторонами договірних умов тим, які не мають офіційного характеру. Більше того, відповідач не надав суду інформацію з сайту www.mobile.de, яку ним було використано для коригування митної вартості оцінюваного товару на рівні 26200,00 Євро, при тому, що суд вказував на обов`язок суб`єкта владних повноважень надати усі документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, розрахунок митної вартості товарів відповідач провів, посилаючись на відомості мережі Інтернет (www.mobile.de). Відтак, відповідач надав перевагу неперевіреним відомостям інтернет-ресурсу над офіційними документами.

Суд також зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті).

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 20 липня 2022 року №UA205150/2022/000005/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2481,00 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення від 09 вересня 2022 року №264 (а.с.20).

Щодо заявленого клопотання до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, то суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії таких документів: договору про надання правничої допомоги від 20 липня 2022 року №32-ІОП, укладеного між Адвокатським бюро КРЮЧКОВА та ТОВ ВІНТУЛ (а.с.52-56); рахунку-фактури від 07 вересня 2022 року №1-000000326; акта наданих послуг від 09 вересня 2022 року №1-000000326; попереднього орієнтовного розрахунку від 09 вересня 2022 року №09/09-22; платіжного доручення від 09 вересня 2022 року №263 на суму 10000,00 грн; ордеру, свідоцтва (а.с.52-63).

Як вбачається з попереднього орієнтовного розрахунку від 09 вересня 2022 року №09/09-22, Адвокатське бюро КРЮЧКОВА надало для ТОВ ВІНТУЛ наступні юридичні послуги: ознайомлення з товаросупровідними документами - 2 год; написання письмових пояснень на вимогу митного органу - 1 год; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції 1 год; юридичний прогноз справи та побудова стратегії представництва - 1 год; вивчення судової практики з відповідних правовідносин 3 год; аналіз та вивчення рішення про коригування митної вартості товарів, підготовка позовної заяви до суду 2 год.

Згідно акта наданих послуг від 09 вересня 2022 року №1-000000326 година роботи адвоката становить 1400,00 грн, а тому Адвокатським бюро надано позивачу послуг з правової допомоги на загальну суму 10000,00 грн (а.с.58).

За змістом положень статей 134, 139 КАС України відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Відповідач заперечив щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, покликаючись на те, що розмір таких витрат є суттєво завищеним та неспівмірним із даною справою, а їх сума є необґрунтованою.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів є незначної складності; спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки послуги щодо пошуку інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції, юридичний прогноз справи та побудова стратегії представництва, вивчення судової практики з відповідних правовідносин, аналіз та вивчення рішення про коригування митної вартості товарів, на які містяться посилання у відзиві охоплюється загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви та відповіді на відзив, і подання їх до суду.

З огляду на наведене та виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, та враховуючи заперечення відповідача, справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а решту витрат повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці від 20 липня 2022 року №UA205150/2022/000005/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ судовий збір в сумі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ (45240, Волинська область, Ківерцівський район, село Жидичин, вулиця Данила Галицького, буд. 89, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, буд. 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385).

Суддя Т.М. Димарчук