Справа № 826/10919/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Аліменка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДФ Плюс» до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.04.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ГУ ДПС у м.Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що господарській операції між позивачем та його контрагентами ТОВ «Прімавера Груп» та ТОВ «Екліпс Люкс» фактично не відбувались, надані на їх підтвердження документи містять численні недоліки, не розкривають зміст господарських операцій, а засновник одного з контрагентів заперечує свою участь у товаристві, що встановлено в рамках кримінального провадження.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що жодних вимог податкового законодавства він не порушував, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, які засвідчують реальність здійснюваних ним господарських операцій з контрагентами.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 12.03.2018 по 16.03.2018 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками ТОВ «Прімавера Груп» за грудень 2016 року та ТОВ «Екліпс Люкс» за червень 2017 року, за результатами якої складено акт від 23.03.2018 № 282/26-15-14-04-04/37264236, в якому зафіксовано порушення позивачем п.44.1. ст.44, п.198.1., 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 468580,00 грн, у тому числі 468580,00 грн за червень 2017 року (а.с.12-23).

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДФС у м.Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 №, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2017 року в розмірі 468850,00 грн (а.с.24).

За результатами оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 26.06.2018 №21776/6/99-99-11-01-00-25 спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.26-29).

Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про відсутність обставин, які б викликали сумніви в реальності господарських операцій позивача з контрагентами - ТОВ «Прімавера Груп» та ТОВ «Екліпс Люкс».

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З акту перевірки позивача вбачається, що висновки контролюючого органу про порушення товариством вимог податкового законодавства ґрунтуються на не підтвердженні господарських операцій між позивачем та ТОВ «Прімавера Груп» і ТОВ «Екліпс Люкс».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Прімавера Груп» (виконавець) та позивачем (замовник) укладено договір про надання послуг №512164 від 05.12.2016, за умовами якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з пакування товару в коробки картонні та маркування товару з використанням самоклеючої стрічки з текстом «Сигма Мобайл». Відповідно до п.1.3. договору виконавець зобов`язається перепакувати та промаркувати товар, переданий йому замовником згідно з актом прийому-передачі, та повернути його замовнику у схоронності. Згідно з п.2.1 договору вартість послуг зберігання, пакування та маркування замовник оплачує відповідно до рахунків-фактур. Виконавець надає замовнику підписаний зі свого боку акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у двох примірниках протягом 2 робочих днів з моменту закінчення надання послуг (а.с.30-32).

З метою підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем подано до матеріалів справи копії рахунків на оплату №136 від 12.12.2016 на загальну суму 202488,00 грн, в тому числі ПДВ - 33748,00 грн, №139 від 14.12.2016 на загальну суму 140712,00 грн, в тому числі ПДВ - 23452,00 грн, акти прийому-передачі товарів від замовника до ТОВ «Прімавера Груп», в яких вказано кількість та найменування переданих телефонів, акти надання послуг з пакування товару в коробки картонні та маркування товару з використанням самоклеючої стрічки з текстом із визначенням кількості послуг, їх ціни та загальної вартості (а.с.33-39).

Проведення розрахунків за договором про надання послуг №512164 від 05.12.2016 підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №314 від 13.01.2017, №316 від 20.01.2017 та №317 від 20.01.2017 на загальну суму 343200,00 грн (а.с.40-41).

Також, між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №601172 від 01.06.2017, за умовами якого виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги з тестування та виявлення технічних невідповідностей ел. пристроїв (мобільні телефони) в червні 2017 року (а.с.42-44).

З метою підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем подано до матеріалів справи копії рахунків на оплату на загальну суму з ПДВ 1142280,00 грн, платіжних доручень №396 від 30.06.2017 та №404 від 06.07.2017 на загальну суму 211834,80 грн, актів надання послуг, в яких вказхано про надання послуг із тестування на виявлення технічних невідповідностей ел. пристроїв (мобільні телефони) та кількість наданих послуг, актів прийому-передачі товарів на тестування із зазначенням моделі мобільного телефону та їх кількості, актів прийому-передачі товарів із тестування, звіту про проведені роботи (а.с.45-65).

Також, між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №601173 від 01.06.2017 про надання послуг з фотографування продукції для каталога та фотошутінгу продукції в точках продажу, ТМ Сигма Мобайл (а.с.66-68).

На підтвердження отримання вказаних послуг позивачем надано копії рахунку на оплату №СФ-0606/11 від 06.06.2017 на загальну суму 66000,00 грн, в тому числі ПДВ - 11000,00 грн та акт надання послуг (а.с.69-70).

05.06.2017 між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №605174 з надання позивачу послуг онлайн консультацій по роботі та обслуговуванню електронних пристроїв (а.с.71-73).

З метою підтвердження виконання вказаного договору позивачем подано до суду копії рахунку на оплату №СФ-0621/19 від 21.06.2017 на загальну суму 252000,00 грн, в тому числі ПДВ - 42000,00 грн та акт надання послуг (а.с.74-75).

Між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №605175 від 05.06.2017 щодо надання послуг з підтримки та просування сторінки Sigma mobile в соціальній мережі Facebook.: Підбір дизайнів зображень, ілюстрацій для публікацій, послуги носять технічний характер. Написання текстів публікацій (а.с.76-78).

На підтвердження отримання вказаних послуг позивачем надано копії рахунку на оплату №СФ-0621/02 від 21.06.2017 на загальну суму 114000,00 грн, в тому числі ПДВ - 19000,00 грн та акт надання послуг (а.с.79-80).

Також, 01.06.2017 між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №601177 з надання позивачу послуг по зберіганню товарів, пакування товару в картонні коробки та маркування товару з використанням самоклеючої стрічки з текстом «Сигма Мобайл» (а.с.81-83).

Для підтвердження виконання умов вказаного договору матеріали справи містять копії рахунків на оплату на загальну суму з ПДВ 645926,40 грн, актів наданих послуг на загальну суму 817200,00 грн, актів прийому передачі товарів на зберігання (а.с.84-94).

Крім того, між ТОВ «Екліпс Люкс» (виконавець) та ТОВ «ДФ Плюс» (замовник) укладено договір про надання послуг №601178 від 01.06.2017 про надання послуг з оновлення та наповнення інтернет сайту актуальною інформацією та новинами по продукції (а.с.95-97).

На підтвердження отримання позивачем вказаних послуг матеріали справи містять рахунок на оплату №СФ-0614/06 від 14.07.2017 на загальну суму 76800,00 грн, в тому числі ПДВ - 12800,00 грн та акт надання послуг №ОУ-0614/01 від 14.07.2017 (а.с.98-99).

Щодо проведення оплати за отримані від ТОВ «Екліпс Люкс» послуги позивачем подано до суду копії договорів про відступлення права вимоги: № 268 від 16.07.2017, за яким ТОВ «Екліпс Люкс» відступило ТОВ «Ялан» право вимоги заборгованості позивача в сумі 746383,00 грн за договором про надання послуг від 01.06.2017 № 601177; №90 від 19.08.2017 та №105 від 28.08.2017, за яким ТОВ «Екліпс Люкс» відступило ТОВ «Кредит Світ» право вимоги заборгованості позивача, відповідно, в сумі 410400,00 грн, в сумі 108000,00 грн, в сумі 184578,40 грн за договорами про надання послуг від 01.06.2017 № 601172, від 05.06.2017 № 605175, від 05.06.2017 № 605174; №55 від 28.08.2017, за яким ТОВ «Екліпс Люкс» відступило ТОВ «Макс Голд Груп» право вимоги заборгованості позивача в сумі 359412,00 грн за договором про надання послуг від 01.06.2017 №601172; № 2306/3 від 23.06.2017, за яким ТОВ «Екліпс Люкс» відступило ТОВ «Крада» право вимоги заборгованості позивача в сумі 262920,00 грн і платіжні доручення на користь ТОВ «Ялан» № 405 від 07.07.2017, № 468 від 28.09.2017, № 469 від 09.10.2017, № 469 від 18.10.2017, на користь ТОВ «Кредит Світ» № 521 від 06.12.2017, № 522 від 06.12.2017, № 493 від 07.11.2017, № 494 від 07.11.2017, на користь ТОВ «Макс Голд Груп» № 477 від 31.10.2017, на користь ТОВ «Крада» №407 від 12.07.2017 (а.с.100-115).

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, позивач зобов`язаний дотримувати вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів звертає увагу, що норми Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

Підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Колегія суддів зазначає, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (договір про надання послуг, акти надання послуг та рахунки на оплату) не розкривають суті та змісту наданих послуг.

Так, незважаючи на документальне оформлення господарських взаємовідносин з ТОВ «Прімавера Груп», ні договір про надання послуг №512164 від 05.12.2016, ні рахунки на оплату, ні акти прийому-передачі товарів, ні акти надання послуг не містять жодної інформації щодо: місця надання послуг з пакування та маркування товарів; місце їх відвантаження та зберігання; хто саме надає картонні коробки та самоклеючу стрічку з текстом; характеристики щодо картонних коробок (їх параметри розміру, якості картону, щільності, кольору тощо), а також самоклеючої стрічки з написом (кольору, прозорості, ширини, розміру та шрифту напису); кількості витрачених людиногодин на надання зазначених послуг та іншої інформації, яка б дозволила належним чином розкрити суть і зміст наданих послуг.

Наявні в поданих актах прийому-передачі товарів підписи не містять їх розшифровки як щодо особи, яка їх вчинила, так і щодо її посади на підприємстві.

Позивачем ні під час проведення перевірки, ні до суду не було подано інформації щодо узгодження ескізів самоклеючої стрічки з текстом або спосіб визначення параметрів відповідних картонних коробок, а також документів, які б підтверджували, що передані до ТОВ «Прімавера Груп» на підставі актів прийому передачі товарів мобільні телефони після їх пакування та маркування були передані назад замовнику.

Додатково поданий до суду першої інстанції договір зберігання №512164 від 05.12.2016 (а.с.167-168), укладений між позивачем та ТОВ «Прімавера Груп» також не містить жодної інформації про місце зберігання продукції, наявності у зберігача відповідних складських приміщень, їх площі тощо.

Крім того, відповідачем подано до матеріалів справи копію протоколу допиту свідка від 18.05.2017, складеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001958 від 23.03.2017, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України, в якому ОСОБА_1 (особа, зазначена в договорі про надання послуг №512164 від 05.12.2016 директором ТОВ «Прімавера Груп»), надав пояснення, що він здійснив реєстрацію ТОВ «Прімавера Груп» за грошову винагороду без мети та наміру здійснення фінансово-господарської діяльності, не проводив збори засновників, не затверджував статут підприємства ТОВ «Прімавера Груп», не призначав посадових осіб, не формував та не вносив кошти в статутний фонд підприємства, не складав та не підписував первинні бухгалтерські та податкові документи товариства, вищевказані дії не доручав здiйснювати іншим особам.

Так, колегія суддів враховує, що до моменту винесення вироку в рамках кримінального провадження, матеріали досудового розслідування не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві, однак суд має надавати комплексну оцінку наданим сторонами доказам і формувати висновку виходячи із їх сукупного аналізу.

З матеріалів справи також не вбачається, що позивачем досліджувалась відповідна інформація щодо контрагента в частині здійснення ТОВ «Прімавера Груп» діяльності та надання ним послуг, що підприємство зобов`язується надати на виконання договору про надання послуг №512164 від 05.12.2016.

В той же час, відповідно до інформації з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Прімавера Груп» вбачається, що основним видом діяльності вказаного товариства за КВЕД належить 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля» та до інших видів діяльності за КВЕД належить: 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин», 46.49 «Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення», 46.69 «Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням», 69.10 «Діяльність у сфері права», 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування».

Тобто, надання послуг з пакування та маркування продукції не належить до видів діяльності вказаного товариства, подані документи не розкривають суті та змісту наданих послуг, самі документи бухгалтерської та податкової звітності мають окремі недоліки в їх оформленні, а директор ТОВ «Прімавера Груп» заперечує свою участь у діяльності самого товариства, в той час, як договір про надання послуг №512164 від 05.12.2016 укладався від його імені.

Всі вказані недоліки окремо не можуть мати наслідком визнання господарських операцій такими, що фактично не відбулись, однак сукупність таких факторів свідчить на користь доводів контролюючого органу щодо фіктивності відповідних господарських операцій, та відсутності у позивача права на формування податкового кредиту за результатами таких операцій.

Дослідивши подані позивачем на підтвердження господарських взаємовідносин з ТОВ «Екліпс Люкс» документи бухгалтерського та податкового обліку (договори про надання послуг, акти надання послуг, рахунки на оплату, акти прийому-передачі товарів), колегія суддів також доходить висновку, що вони не розкривають суті та змісту наданих послуг з тестування на виявлення технічних невідповідностей ел. пристроїв (мобільних телефонів), фотографування продукції для каталога та фотошутінг продукції в точках продажу, онлайн консультацій по роботі та обслуговуванню електронних пристроїв, підтримки та просування сторінки Sigma mobile в соціальній мережі Facebook, зберіганню товарів, пакування товару в картонні коробки та маркування товару з використанням самоклеючої стрічки, оновлення та наповнення інтернет сайту актуальною інформацією та новинами по продукції.

Так, подані до суду договори про надання послуг, акти надання послуг, рахунки на оплату, акти прийому-передачі товарів не містять жодної інформації щодо: яким чином та за допомогою яких пристроїв відбувалось тестування ел. пристроїв; на відповідність яким параметрам чи нормам здійснюється таке тестування; які державні стандарти підлягають застосуванню при проведенні тестувань; яким чином та за допомогою чого здійснюється фотографування продукції до каталога; переліку такої продукції; кількість необхідних фотознімків, їх формат (розмір) та якість (роздільна здатність фотоматеріалів), матеріал (глянецеві, матові чи в електронному форматі); не визначено кількість та адреси точок продажу для здійснення фотошутінгу; не визначено питань, які підлягали розкриттю при надання послуг з онлайн консультацій по роботі з обслуговуванню електронних пристроїв, їх тривалість; не розкрито питання в чому полягає підбір дизайну зображень і ілюстрацій для публікацій у Facebook; не визначено в чому полягає підтримка та просування сторінки Sigma mobile; не вказано місця надання послуг з пакування та маркування товарів; місце їх відвантаження та зберігання; хто саме надає картонні коробки та самоклеючу стрічку з текстом; характеристики щодо картонних коробок (їх параметри розміру, якості картону, щільності, кольору тощо), а також самоклеючої стрічки з написом (кольору, прозорості, ширини, розміру та шрифту напису); кількості витрачених людиногодин на надання зазначених послуг; неможливо встановити, який саме інтернет сайт (не визначено його адреси) оновлюється та наповнюється актуальною інформацією; не розкрито, яка саме інформація підлягає відображенню на сайті та новини про яку конкретно продукцію підлягають публікації.

Наявні в поданих актах прийому-передачі товарів підписи не містять їх розшифровки як щодо особи, яка їх вчинила, так і щодо її посади на підприємстві.

Матеріали справи містять копію звіту до договору №601172 від 01.06.2017 щодо виконання робіт по вказаному договору по тестуванню на виявлення технічних невідповідностей ел. пристроїв (мобільних телефонів), в той же час, у вказаному звіті також жодним чином не відображено за допомогою яких пристроїв та з використанням яких методів здійснювалось тестування мобільних пристроїв і на відповідність яким стандартам або вимогам, не відображено яким чином виокремлювались електронні пристрої, які мали помилки або дефекти від тих, що їх не мали, враховуючи різноманітність зафіксованих дефектів (а.с.62-65).

Крім того, сам звіт містить помилки та неточності, які свідчать про відсутність відповідної кваліфікації, зокрема, загальна кількість пристроїв «Мобільний телефон Sigma mobile Comfort 50 Slim», що були передані на тестування складає 8177 шт., в той час, як перевірка працездатності динаміка, що відтворює спілкування була здійснена лише щодо 7817 пристроїв (наявний дефект у 416 шт., а відсутній дефект у 7411 шт.).

Позивачем ні під час проведення перевірки, ні до суду не було подано інформації щодо узгодження методів здійснення тестування ел. пристроїв, порядку створення фотоматеріалів із визначенням місць надання таких послуг, суті наданих онлайн консультацій, результатів підтримки та просування сторінки Sigma mobile у Facebook, наявності у ТОВ «ДФ Плюс» інтернет сайту та результатів його оновлення та наповнення, ескізів самоклеючої стрічки з текстом або спосіб визначення параметрів відповідних картонних коробок.

Будь-якої інформації щодо наявності у ТОВ «Екліпс Люкс» відповідної кваліфікації, технічного обладнання та сертифікованих кадрів, які б могли здійснювати тестування ел. пристроїв судом не встановлено, а з обґрунтувань позовної заяви не вбачається, що такі питання були предметом перевірки позивача під час укладання відповідних договорів.

В той же час, за інформацією з ЄДРПОУ по ТОВ «Екліпс Люкс» за кодом 41072223 до основного виду діяльності товариства за КВЕД належить 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля», іншими видами діяльності за КВЕД визначено: 46.38 «Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками», 46.52 «Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього», 46.69 «Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням», 46.71 «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами», 46.72 «Оптова торгівля металами та металевими рудами», 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», 46.75 «Оптова торгівля хімічними продуктами», 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами», 66.19 «Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення», 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування».

Таким чином, надання визначених у договорах з ТОВ «ДФ Плюс» послуг не належить до видів діяльності ТОВ «Екліпс Люкс».

Разом з тим, відповідно до інформації з ЄДРПОУ щодо позивача, основним видом діяльності ТОВ ДФ Плюс» за КВЕД є 46.51 «Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням», іншими видами діяльності позивача є: 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту», 46.52 «Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього», 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», 62.01 «Комп`ютерне програмування», 62.09 «Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем».

Наведене свідчить про відсутність ділової мети, спрямованої на отримання прибутку або зменшення власних витрат підприємства позивача, до видів діяльності якого як раз і належить тестування на виявлення технічних невідповідностей ел. пристроїв, обслуговуванню електронних пристроїв, просування власних товарів у мережі інтернет тощо, що належить до діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, надані позивачем документи не дають можливості встановити реальність здійснених операцій між позивачем та ТОВ «Екліпс Люкс» та факт їх використання в господарській діяльності позивача, а лише фіксують господарські операцій з вищезазначеним контрагентом, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди. Наведене, у свою чергу, вказує на юридичну дефектність первинних/облікових/ податкових документів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Верховного Суду від 18.10.2022 у справі №826/9662/18, який підлягає врахуванню судом при вирішенні спірних правовідносин.

Колегія суддів зазначає, що ні до перевірки, ні до суду не надано документів, які б фактично підтверджували надання позивачу послуг, а саме відповідних звітів про надання послуг, калькуляцій з зазначенням ресурсів, у яких би зазначалось використання трудових ресурсів, часу, обсягів надання, виду наданих послуг, списків працівників та місця надання послуг, купівлі та використання витратних матеріалів. Таким чином, ураховуючи зміст та специфіку операцій згідно укладених між позивачем та ТОВ «Прімавера Груп» і ТОВ «Екліпс Люкс» договорів про надання послуг, судом не встановлено необхідних умов, за якими б задекларовані на папері взаємовідносини відображали реальність здійснення господарських операцій.

Таким чином, матеріали справи не містять належним чином оформлених документів, які є достатніми для встановлення дійсних змін майнового стану учасників задекларованих операцій, що свідчить про недобросовісність податкової вигоди, на яку претендує позивач, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати реальними господарські операції, між ним та ТОВ «Прімавера Груп» і ТОВ «Екліпс Люкс», внаслідок чого висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «ДФ Плюс» п.44.1. ст.44, п.198.1., 198.3, 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України є обґрунтованими.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги наведені вище висновки Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, внаслідок чого відсутні підстави для його скасування, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2021 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДФ Плюс» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови складено 21 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

В.О.Аліменко