Справа № 240/22448/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/22448/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

17 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 15.12.2020 №216563 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час складання акту проведення перевірки від 05.11.2020 №251719 водієм транспортного засобу надані пояснення, а також копію полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АР/8182133 та АР8182134, згідно яких власником транспортного засобу є ОСОБА_1 .

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2022, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

05.11.2020 під час рейдової перевірки згідно направлення від 02.11.2020 №010839 та графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 158 км автомобільної дороги М-21 "Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський" на пересувному пункті зважування був проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 .

З наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що вищезазначений автомобіль КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 .

До апеляційної скарги додані копії полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АР/8182133 та АР8182134, у яких страхувальником транспортного засобу КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та причепа ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) вказано ОСОБА_1 .

Згідно талону зважування загальна вага транспортного засобу КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) складала 42,00 тонни, а навантаження на осі: 1) 4,61 т; 2) 9,23 т; 3)10,34 т 4) 8,99 т 5) 8,83 т.

Результати зважування були зафіксовані в довідці від 05.11.2020 №048796 про результати здійснення габаритно-вагового контролю .

У зв`язку з тим, що вага транспортного засобу перевищувала дозволені вагові норми, був складений акт від 02.11.2020 №033486 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що фактична маса автомобіля КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) становила 42,00 тонни, при нормативно допустимій масі 40,00 тонни, а фактичні осьові навантаження склали: на передню одиничну вісь автомобіля - 4,61 тонн, при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн); на задню здвоєну вісь автомобіля - 19,57 тонн (9,23 т + 10,34 т), при нормативно допустимому значенню 16,00 тонн); на передню вісь причепа 8,99 тонн, при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн; на задню вісь причепа 8,83 тонн, при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн.

При цьому, перевищення нормативно встановлених параметрів навантаження по загальній масі транспортного засобу складало 5 % (фактичне навантаження становило 42,00 т при дозволених 40,00 т), а перевищення нормативно встановлених параметрів навантаження на задню здвоєну вісь автомобіля складало 22,31% (фактичне навантаження становило 19,57 т при дозволених 16,00 т).

Таким чином, за наслідками проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 05.11.2020 №251719, в якому зафіксовано порушення транспортним засобом КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) вимог абз. 16 ч. 1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке виявилось у перевезенні вантажу (вантаж кукурудза ТТН від 05.11.2020 №110328) з перевищенням встановлених у п.22-5 Правил дорожнього руху габаритно-вагових норм на понад 20 % без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових норм.

За змістом акту від 05.11.2020 №251719 водій транспортного засобу КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 під час перевірки повідомив, що працює водієм у ОСОБА_1 . Вказана інформація була занесена перевіряючими до акту. Крім того, в акті було вказано, що транспортний засіб, щодо якого проводився габаритно-ваговий контроль, належить ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано ОСОБА_1 плату за проїзд в розмірі 185,64 євро.

Згідно листа Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 17.11.2020 №89759/21.3/24-20, розгляд справи про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт був призначений на 15 грудня 2020 року.

Зміст долучено відповідачем до матеріалів справи протоколу від 15.12.2020 №55 свідчить, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на розгляд справи по акту від 05.11.2020 №251719 з`явився, відтак такий розгляд відбувався за його участі.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову від 15.12.2020 №216563 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 гривень за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке полягало у перевищенні ним при перевезені вантажу встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини першої статті 60 цього Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що позивач був перевізником під час здійснення вказаного перевезення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабміну України №30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (Закон №2344-III) автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону №2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, наслідком перевищення транспортним засобом встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів є притягнення автомобільного перевізника до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III, автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно наданих сторонами до суду першої інстанції документів, зокрема, акту проведення перевірки від 05.11.2020 №251719, вбачається, що висновку про те, що у даному випадку перевізником є ОСОБА_1 посадові особи відповідача дійшли з огляду на пояснення водія ОСОБА_2 про те. що він працює водієм у ОСОБА_1 .

Водночас, у акті проведення перевірки від 05.11.2020 №251719 зафіксовано подання до перевірки товарно-транспортної накладної від 05.11.2020 №110328, у якій перевізником вказано юридичну особу "Вест солді транс".

Відповідно до пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

З наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 вбачається, що вищезазначений автомобіль КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) належить на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 .

До апеляційної скарги додані копії полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АР/8182133 та АР8182134, у яких страхувальником транспортного засобу КАМАЗ 43143 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та причепа ГКБ 8551 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) вказано ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем копії вказаних полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АР/8182133 та АР8182134 не подавались до суду першої інстанції, про наявність перешкод для їх подання до суду першої інстанції відповідач не зазначає.

До того ж, наявність вказаних полісів не відображена в акті проведення перевірки від 05.11.2020 №251719.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено вчинення вказаного порушення саме позивачем, що свідчить про протиправність та необхідність скасування спірної постанови.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.