Справа № 120/9408/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 листопада 2022 р. Справа № 120/9408/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Так, частиною 6 статті 161 КАС України, передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який слід обчислювати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить зміст позовної заяви, у ній оскаржуються дії пенсійного органу щодо обмеження пенсії з 01 грудня 2020 року максимальним розміром (в тому числі з урахуванням надбавки непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатних членів сім`ї), а також дії відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року максимальним розміром (в тому числі з урахуванням індексації).

Тобто, частина позовних вимог стосується перерахунку пенсії позивача, починаючи з 01 грудня 2020 року, без обмеження її максимальним розміром.

При цьому у заяві від 11 лютого 2022 року, що адресована начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до розрахунків пенсії, які додавалися до листів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 березня 2021 року та від 01 липня 2021 року з грудня 2020 року по лютий 2022 року розмір його пенсії безпідставно зменшено.

Відтак саме з моменту отримання розрахунків пенсії, що були долучені до листів пенсійного органу від 15 березня 2021 року та від 01 липня 2021 року, позивачеві було відомо про обмеження його пенсії максимальним розміром з 01 грудня 2020 року.

Водночас позовна заява щодо оскарження зокрема й таких дій пенсійного органу надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду 14 листопада 2022 року, тобто у строк, що значно перевищує шість місяців з дня, коли позивачу стало відомо про порушення його прав та інтересів в частині позовних вимог, що стосуються обмеження пенсії максимальним розміром з 01 грудня 2020 року, адже пенсію як періодичний платіж він отримував щомісячно з моменту її призначення, а тому повинен був знати що з 01 грудня 2020 року пенсія йому виплачувалася з обмеженням максимального розміру.

Більше того, зі змісту заяви ОСОБА_1 від 11 лютого 2022 року слідує, що йому про порушення прав такими діями пенсійного органу було відомо ще у березні 2021 року (після отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15 березня 2021 року).

Відтак позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду в цій частині позовних вимог.

Однак разом із позовною заявою позивач не подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску як того вимагає частина 6 статті 161 КАС України.

При цьому варто звернути увагу на зміст постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі 240/12017/19, у якій суд касаційної інстанції відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі №816/197/18, від 20 жовтня 2020 року у справі №640/14865/16-а, від 25 лютого 2021 року у справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду.

У даній постанові суд касаційної інстанції вказав, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Також у постанові зазначено, що отримання особою листа від суб`єкта владних повноважень у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру виплат, своєчасність/несвоєчасність їх перерахунку, тощо.

Відтак отримання позивачем листа пенсійного органу від 28 березня 2022 року (на який позивач посилається у позовній заяві) у відповідь на його заяву від 11 лютого 2022 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовною заявою в підтвердження сплати судового збору подано квитанцію від 11 листопада 2022 року, яка свідчить про сплату такого в розмірі 992,40 гривень.

Отже, судовий збір сплачено в розмірі 992,40 гривень за звернення до суду з позовом з однією вимогою немайнового характеру.

Проте зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (одна вимога стосується перерахунку та виплати пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром (у тому числі з урахуванням надбавки непрацюючому пенсіонеру, який має на утриманні непрацездатних членів сім`ї) з 01 грудня 2020 року, а інша - перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром (у тому числі з нарахуванням індексації) з 01 березня 2022 року).

При цьому абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак судовий збір сплачено у меншому розмірі, ніж слід було сплатити.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено в розмірі 2481 гривень.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 992,40 гривень.

Отже, позивачу слід надати документ про сплату судового збору за звернення до суду з позовом, що містить ще одну вимогу немайнового характеру в розмірі 992,40 гривень.

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог, що стосуються обмеження пенсії максимальним розміром з 01 грудня 2020 року, а також надання документу про сплату судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович