Справа № 280/8789/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВСТАНОВЛЕННЯ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ

ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВОГО РІШЕННЯ

18 листопада 2022 рокуСправа № 280/8789/20 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого: судді Семененко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/8789/20 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 та в перерахунку і виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 25.04.2019, оформлене листом від 17.09.2020 No8339-8077/К-02/8-0800/20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року (включно) з урахуванням належного йому права на пенсію по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, у відповідності до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

14.07.2021 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 набрало законної сили.

09.11.2022 до суду надійшла заява позивача, подана в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області протягом двадцяти днів від дня отримання копії ухвали про задоволення клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20.

Заява обґрунтована тим, що станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю рішення суду в адміністративній справі №280/8789/20 не виконано.

Ухвалою суду від 10.11.2022 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20, призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження. Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області у строк до 18.11.2022 висловити свою позицію з питань, викладених у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

17.11.2022 до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в яких зазначено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача 26 серпня 2021 року та відповідно до протоколу про індивідуальний перерахунок нараховано суму у розмірі 42035,49 грн. Також Управлінням здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення та проведено вищезазначений перерахунок пенсії позивача, розмір якого склав 180773,33 грн., відповідно до протоколу від 26.08.2021 за період з 01.04.2019 по 31.08.2021. Що ж стосується виплати коштів, які було нараховано на виконання рішення суду, Управління зазначає, що відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи вказане, сума, нарахована за рішенням суду, позивачу не може бути виплачена за рахунок коштів Пенсійного фонду України без відповідного фінансування з Державного бюджету України. Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відтак, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 6 статті 245 КАС України, у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З матеріалів справи встановлено, що фактично рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20 виконано лише частково, а саме: на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2014 по 02.08.2014 та здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року.

Проте, виплата за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20 позивачу не була здійсена з посиланням на те, що така виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

З наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області письмових пояснень слідує, що заборгованість за рішенням суду буде здійснена при відповідному фінансуванні, що фактично свідчить про невиконання рішення суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20.

Суд звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування пенсії позивачу є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві перераховану суму.

При цьому, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не можуть вважатись обставинами, що виправдовують невиконання судового рішення.

Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20, яке набрало законної сили 14.07.2021, суд вважає, що у даній справі наявні підстави для застосування судового контролю за виконанням рішенням суду від 19.02.2021 у справі №280/8789/20 шляхом зобов`язання відповідача подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо строку для подання звіту про виконання рішення суду, суд керується частиною 2 статті 119 КАС України, згідно з якою, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Також суд враховує, що на теперішній час в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити строк два місяці для суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду та подання відповідного звіту до суду з дати отримання цієї ухвали.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду.

Керуючись ст.241, 243, 248, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 в адміністративній справі №280/8789/20 - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати протягом двох місяців з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у адміністративній справі №280/8789/20.

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити, що за наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику для відома та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18.11.2022.

Суддя М.О. Семененко