Справа № 826/16198/17
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Київ № 826/16198/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства екології та природних ресурсів України

треті особи 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільтепло»;

2. Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго»

про визнання недійсним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі по тексту - Мінприроди, відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільтепло» (далі по тексту - третя особа 1, ТОВ «Тернопільтепло») Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» (далі по тексту - третя особа 2, КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго»), у якому просила визнати недійсним та скасувати висновок державної екологічної експертизи матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище «Реконструкція котельній по вул. Київській, 3с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення» за №7-03/12-24685/10-17 від 22 листопада 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на безпосередню близькість будинку, в якому вона проживає, від об`єкта «Реконструкція котельні по АДРЕСА_1 для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення», господарська діяльність якого матиме негативний вплив на життя, здоров`я позивачки та її дітей, адже кількість небезпечних речовин, які будуть викидатися у повітря під час роботи котла на торфі є значно більшими, ніж при роботі газового котла; оскаржуваний висновок, на думку позивачки, прийнято на підставі недостовірної інформації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/16198/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому Міністерство екології та природних ресурсів України не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки у відповідача були відсутні підстави для відмови у проведенні експертизи у зв`язку з виконанням суб`єктом звернення вимог законодавства стосовно подання документації на державну екологічну експертизу; у висновку зазначено про здійснення оцінки ризику впливу діяльності ТОВ «Тернопільтепло» на здоров`я населення, оцінка соціального ризику, впливу виробничого шуму, впливу на атмосферне повітря, на водні і земельні ресурси, вплив на флору і фауну та заповідні об`єкти, вплив на соціальне та техногенне середовище, вплив на які визнано як екологічно допустимі. Також відповідач зазначає про ненадання позивачкою доказів надання ТОВ «Тернопільтепло» неправдивих даних та доказів обґрунтування можливої небезпеки для її життя та здоров`я; оскаржуваний висновок відповідає положенням законодавства, а тому дії відповідача в межах спірних відносин є правомірними.

У підготовчому засіданні 14 березня 2018 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ «Тернопільтепло».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року повідомлено сторін про оголошення перерви у підготовчому засіданні та витребувано у ТОВ «Тернопільтепло» належним чином завірені копії документів, які направлялись до відповідача у складі матеріалів для отримання висновку державної екологічної експертизи матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище Реконструкція котельній по вул. Київській, 3с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення» за №7-03/12-24685/10-17 від 22 листопада 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року повідомлено сторін про оголошення перерви у підготовчому засіданні та запропоновано Комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» надати пояснення по суті позовних вимог.

Позивачкою подано пояснення, в яких зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання вимог статті 10 Закону №45/95; вказано, що при прийнятті оскаржуваного висновку відповідачем не враховано думку громадськості та його прийнято без висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи по встановленню розмірів санітарно-захисної зони котельні та без врахування інформації про навколишні об`єкти з порушенням норм діючого законодавства.

ТОВ «Тернопільтепло» подано пояснення щодо позову та відзиву, в яких третя особа 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при видачі оскаржуваного висновку дотримано усіх вимог законодавства, враховано усі важливі достовірні відомості про стан екологічної ситуації, що склалася у місці реалізації об`єкта екологічної експертизи, який може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, природніх ресурсів, здоров`я людей; доводи позивачки не підтверджені доказами в частині неврахування оцінки екологічного ризику планованої діяльності; зазначено, що громадські слухання відбувалися не відповідно до Порядку №771, а отже не можуть розцінюватися як форма громадського обговорення при прийнятті органами виконавчої влади рішень, які можуть впливати на стан довкілля.

У підготовчому засіданні 04 липня 2018 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго»; суд без викладення окремим документом постановив ухвалу про закінчення підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду.

Позивачкою подано пояснення, в яких зазначено, що фактично відповідачем надано висновок без повного та всебічного врахування матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище.

Третьою особою 2 пояснень щодо адміністративного позову не надано.

У судовому засіданні 12 листопада 2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд продовжив розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

Міністерством екології та природних ресурсів України на підставі звернення ТОВ «Тернопільтепло» відповідно до вимог Закону України «Про екологічну експертизу» та інших нормативно-правових актів, проведена державна екологічна експертиза по матеріалам оцінки впливів на навколишнє середовище «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення» (далі по тексту - матеріали ОВНС).

За результатами експертизи складено висновок №-03/12-24685/10-17 від 22 листопада 2017 року державної екологічної експертизи матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення», затверджений заступником Міністра екології та природніх ресурсів України В.М. Вакараш, відповідач визнав за можливе визнати екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надати їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства, оскільки матеріали оцінки впливів на навколишнє середовище «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення», у тому числі, остаточний вплив, з урахуванням та на підставі виконання вимог та умов, зазначених у висновку, приймається та оцінюється як допустимий.

Вважаючи оскаржуваний висновок протиправним, позивачка звернулася до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція), Законом України від 09 лютого 1995 року № 45/95-ВР «Про екологічну експертизу» (далі по тексту - Закон № 45/95-ВР), Порядком залучення громадськості до обговорення питань щодо прийняття рішень, які можуть впливати на стан довкілля, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2011 року № 771 (далі по тексту - Порядок № 771), Положенням про Міністерство екології та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 35 (далі по тексту - Положення № 35) та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Положення № 35, Мінприроди є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінприроди є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та екологічної безпеки.

Основними завданнями Мінприроди є реалізація державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та в межах повноважень, передбачених законом, біологічної і генетичної безпеки, геологічного вивчення та раціонального використання надр, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, охорони та раціонального використання земель, збереження, відтворення та невиснажливого використання біологічного та ландшафтного різноманіття, формування, збереження та використання екологічної мережі, організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, охорони атмосферного повітря, а також збереження озонового шару, регулювання негативного антропогенного впливу на зміну клімату та адаптації до його змін і виконання вимог Рамкової конвенції Організації Об`єднаних Націй про зміну клімату та Кіотського протоколу до неї, Паризької угоди.

Мінприроди у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно статті 2 Закону № 45/95-ВР, відносини в галузі екологічної експертизи регулюються цим Законом, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та іншими актами законодавства України.

Завданням законодавства про екологічну експертизу є регулювання суспільних відносин в галузі екологічної експертизи для забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, захисту екологічних прав та інтересів громадян і держави (стаття 3 цього Закону).

У відповідності до статті 1 Закону № 45/95-ВР, екологічна експертиза в Україні - вид науково-практичної діяльності уповноважених державних органів, еколого-експертних формувань та об`єднань громадян, що ґрунтується на міжгалузевому екологічному дослідженні, аналізі та оцінці передпроектних, проектних та інших матеріалів чи об`єктів, реалізація і дія яких може негативно впливати або впливає на стан навколишнього природного середовища, і спрямована на підготовку висновків про відповідність запланованої чи здійснюваної діяльності нормам і вимогам законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки.

За нормами статті 5 Закону № 45/95-ВР, основними завданнями екологічної експертизи є:

1) визначення ступеня екологічного ризику і безпеки запланованої чи здійснюваної діяльності;

2) організація комплексної, науково обґрунтованої оцінки об`єктів екологічної експертизи;

3) встановлення відповідності об`єктів експертизи вимогам екологічного законодавства;

4) оцінка впливу діяльності об`єктів екологічної експертизи на стан навколишнього природного середовища, і якість природних ресурсів;

5) оцінка ефективності, повноти, обґрунтованості та достатності заходів щодо охорони навколишнього природного середовища;

6) підготовка об`єктивних, всебічно обґрунтованих висновків екологічної експертизи.

Статтею 7 Закону № 45/95-ВР визначено, що об`єктами екологічної експертизи є проекти законодавчих та інших нормативно-правових актів, документація по впровадженню нової техніки, технологій, матеріалів, речовин, продукції, генетично модифікованих організмів, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 9 Закону № 45/95-ВР, Мінприроди є суб`єктом екологічної експертизи.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави вважати, що Мінприроди є органом, уповноваженим на проведення державної екологічної експертизи, зокрема, документації по впровадженню матеріалів, речовин, продукції, реалізація яких може призвести до порушення екологічних нормативів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Державна екологічна експертиза проводиться у разі:

1) наявної або можливої потенційної небезпеки об`єктів екологічної експертизи для навколишнього природного середовища;

2) прийняття відповідного рішення Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад, судом та правоохоронними органами відповідно до законодавства;

3) обумовленості загальнодержавними екологічними інтересами.

Державна екологічна експертиза видів діяльності та об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, проводиться після оголошення замовником через засоби масової інформації Заяви про екологічні наслідки діяльності і подання еколого-експертним органам комплекту документів з обґрунтуванням оцінки впливу на навколишнє природне середовище (стаття 34 Закону).

За змістом статті 33 Закону № 45/95-ВР, процедура проведення екологічної експертизи передбачає вирішення еколого-експертними органами чи формуваннями завдань експертного дослідження і оцінку об`єктів екологічної експертизи, підготовку обґрунтованого об`єктивного еколого-експертного висновку.

Процедура проведення екологічної експертизи передбачає:

1) перевірку наявності та повноти необхідних матеріалів і реквізитів на об`єкти екологічної експертизи та створення еколого-експертних комісій (груп) відповідно до вимог законодавства (підготовча стадія);

2) аналітичне опрацювання матеріалів екологічної експертизи, в разі необхідності натурні обстеження і проведення на їх основі порівняльного аналізу і часткових оцінок ступеня екологічної безпеки, достатності та ефективності екологічних обґрунтувань діяльності об`єктів екологічної експертизи (основна стадія);

3) узагальнення окремих експертних досліджень одержаної інформації та наслідків діяльності об`єктів експертизи, підготовку висновку екологічної експертизи та подання його заінтересованим органам і особам (заключна стадія).

Положеннями статті 39 Закону № 45/95-ВР передбачено, що висновки державної екологічної експертизи повинні містити оцінку екологічної допустимості і можливості прийняття рішень щодо об`єкта екологічної експертизи та враховувати соціально-економічні наслідки.

За правилами статті 43 Закону № 45/95-ВР, висновки екологічної експертизи складаються з вступної (протокольної), констатуючої (описової) та заключної (оціночно-узагальнюючої) частин. У вступній частині містяться дані про орган, що проводив екологічну експертизу, склад експертів, час проведення, найменування об`єкта екологічної експертизи, його кількісні та якісні показники, відомості про виконавців і замовників екологічної експертизи та про орган, який приймає рішення щодо реалізації об`єкта екологічної експертизи. У констатуючій частині подається коротка характеристика видів запланованої чи здійснюваної діяльності, її впливу на стан навколишнього природного середовища, ступеня екологічного ризику відповідних заходів, спрямованих на нейтралізацію і запобігання цьому впливові, забезпечення вимог екологічної безпеки, охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів. У заключній частині містяться узагальнена оцінка об`єкта екологічної експертизи, зауваження і пропозиції щодо вдосконалення обґрунтування його екологічного впливу, висновки щодо схвалення, повернення на доопрацювання чи відхилення його від подальшого еколого-експертного розгляду з посиланням на відповідні нормативні документи та щодо можливості прийняття рішення про подальшу реалізацію об`єкта екологічної експертизи.

В силу приписів статті 11 Закону № 45/95-ВР, висновки державної екологічної експертизи є обов`язковими для виконання.

Згідно змісту оскаржуваного висновку, замовником експертизи - ТОВ «Тернопільтепло» у складі наданих матеріалів представлені оригінали та копії таких документів: матеріали ОВНС «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3-с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення»; «Завдання на розробку матеріалів ОВНС»; «Заява про наміри»; «Заява про екологічні наслідки діяльності»; публікація «Заяви про наміри» в газеті «Моя газета» від 01 серпня 2016 року № 3 (490); публікація «Заяви про екологічні наслідки діяльності» в газеті «Тернопіль Вечірній» від 07 вересня 2016 року № 20 (1825); протокол відкритого засідання щодо обговорення намірів відносно планової діяльності ТОВ «Тернопільтепло» від 05 вересня 2016; лист Тернопільської міської ради від 03 вересня 2016 року № 785/16 щодо відсутності зауважень та пропозицій від громадськості; лист Управління Держпраці у Тернопільській області від 02 жовтня 2017 року № 3200/01-05-6.1/17 щодо оцінки впливу на довкілля від використання альтернативних видів палива; лист Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області від 04 жовтня 2017 року № 3-2/4631 щодо погодження матеріалів ОВНС; лист Мінприроди від 15 січня 2015 року №5/1-7/169-15 щодо видачі дозволу КП теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -00148 з терміном дії з 29 грудня 2014 року по 29 грудня 2021 року; дозвіл Мінприроди на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -00148 Комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» (котельня по вул. Київська, 3-с); дозвіл Головного управління Держпраці у Київській області від 28 жовтня 2016 року № 2947.16.32 на застосування водогрійних котлів твердопаливних моделей «УТВ» ТОВ «Фірма «Промгазтехнологія»; експертний звіт філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Тернопільській області щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3-с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення» від 26 липня 2017 року № 20-0484-16; експертна оцінка філії ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗА» у Тернопільській області щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реконструкція котельні по вул. Київській, 3-с в м. Тернопіль для використання альтернативних видів палива з добудовою виробничого приміщення» від 11 квітня 2017 № 20-0018-17/ЕО; Звіт по роботі «проведення досліджень атмосферного повітря на вміст забруднюючих речовин на межі СЗЗ котельні №6 ТОВ «Тернопільтепло» (вул. Київська, 3-с, м. Тернопіль), виконаний ТОВ НВП «Екос», 2017 рік; звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин для КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради котельна по вул. Київській, 3-с, м. Тернопіль, м. Тернопіль-2014; сертифікат відповідності ДГП СВЦОО за № UA.TR.012.С.0186-16 на котли водогрійні твердопаливні типу УТВ виробництва ТОВ «Фірма «Промгазтехнологія»; сертифікат якості Української інспекції по контролю якості торф`яної продукції і паливних брикетів «Укрінспаливо» серії АА № 00377 від 10 лютого 2017 року щодо брикетів торфових для комунально-побутових потреб; результати дослідження хімічного складу золи торфу, проведеного науково-дослідницькою лабораторією мінералого-геохімічних досліджень ННІ «Інститут геології» Київського національного університету ім. Т. Шевченка; протокол аналізу біоматеріалу (торфу) від 27 лютого 2017 року, виконаного ТОВ «Євро-Реконструкція»; результати інструментальних досліджень забруднюючих речовин від труби котла УТВ-3,5, виконаних ПП «Інтер-Еко»; паспорт ПГТ 400.00.00.00.000 ПС та інструкція по експлуатації ПГТ 400.00.00.00.000 ІЕ на УТВ-3,5 за ТУ У 25.2-9:2015, що розроблені ТОВ «Фірма «Промгазтехнологія», м. Фастів-2016; договір № 38 від 16 грудня 2016 року між КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» та ФОП ОСОБА_2 щодо купівлі продажу золи торфу; договір про спільну діяльність від 03 листопада 2016 року між КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради та ТОВ «ТЕРНОПІЛЬТЕПЛО»; довідки Тернопільського обласного центру з гідрометеорології щодо метеорологічних умов та фонових концентрацій від 12 липня 2016 року № 35.02/03/168 та від 08 липня 2016 року № 35.09/33/15 відповідно; розрахунок розсіювання забруднюючих речовин; схеми розсіювання забруднюючих речовин; розрахунок очікуваних рівнів шуму; оцінка ризику впливу господарської діяльності на здоров`я населення; оцінка соціального ризику впливу господарської діяльності; генеральний план та ситуаційні схеми із вказаними джерелами впливів на навколишнє середовище; кваліфікаційний сертифікат розробника розділу ОВНС.

За результатами аналітичного опрацювання матеріалів екологічної експертизи здійснена оцінка ризику впливу діяльності ТОВ «Тернопільтепло» на здоров`я населення, оцінка соціального ризику, впливу виробничого шуму, впливу на атмосферне повітря, на водні і земельні ресурси, вплив на флору і фауну та заповідні об`єкти, вплив на соціальне та техногенне середовище, вплив на які визнані як екологічно допустимі.

Окрім цього, з метою недопущення виникнення аварійних ситуацій передбачено ряд організаційно-технічних заходів, спрямованих на ліквідацію виниклої ситуації та недопущення забруднення навколишнього природного середовища (наявність плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій, розробленого та узгодженого у встановленому законодавством порядку, наявність оперативного плану по боротьбі з пожежею, дотримання вимог Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» тощо).

Враховуючи викладене, суд вважає, що при видачі оскаржуваного висновку державної екологічної експертизи матеріалів оцінки впливів на навколишнє середовище Мінприроди врахувало всі наявні відомості про стан екологічної ситуації, що склалася у місці реалізації об`єкта екологічної експертизи, який може негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища, природних ресурсів, здоров`я людей.

Щодо доводів позивача про неврахування відповідачем при прийнятті спірного висновку думки громадськості, суд вказує таке.

Згідно зі статтею 11 Закону № 45/95-ВР, підготовка висновків екологічної експертизи і прийняття рішень щодо подальшої реалізації (використання, застосування, експлуатації тощо) об`єкта екологічної експертизи здійснюються з урахуванням громадської думки.

Порядок № 771 визначає (якщо інше не встановлено актами законодавства) процедуру залучення громадськості, її представників (представника) до обговорення питань щодо прийняття рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, виконання яких може спричинити негативний вплив на стан довкілля (далі по тексту - рішення). Дія цього Порядку поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади у частині прийняття ними рішень.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 771, рішення поділяються на: нормативно-правові акти; висновки державної екологічної експертизи; проекти містобудівної документації на місцевому рівні (генеральні плани населених пунктів, плани зонування та детальні плани територій); плани природоохоронних і ресурсозберігаючих заходів, що фінансуються за рахунок коштів фондів охорони навколишнього природного середовища.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що громадське обговорення передбачає: інформування громадськості про початок розгляду проекту рішення та можливість узяти в ньому участь; забезпечення доступу громадськості до проекту рішення, документів, на підставі яких приймається таке рішення, та іншої необхідної інформації; надання можливості громадськості подавати пропозиції (зауваження) для врахування під час прийняття рішення (далі - пропозиції (зауваження), брати участь у громадських слуханнях та інших формах громадського обговорення; розгляд поданих пропозицій (зауважень); інформування громадськості про врахування чи відхилення поданих пропозицій (зауважень) із зазначенням підстави; забезпечення ознайомлення громадськості з прийнятим рішенням.

Згідно з пунктами 8 - 10 Порядку № 771, під час підготовки до проведення громадського обговорення його організатор інформує громадськість про: зміст заяви про намір провадити певний вид діяльності; замовника проекту рішення; зміст проекту рішення; процедуру прийняття рішення, зокрема час і місце проведення громадських слухань, уповноважену особу, якій можуть надсилатися пропозиції (зауваження), строки їх подання.

Повідомлення про громадське обговорення розміщується періодично до його завершення в засобах масової інформації або оприлюднюється у спосіб, що забезпечує його доведення до жителів відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Пропозиції (зауваження) подаються у письмовій чи усній формі, надсилаються електронною поштою із зазначенням прізвища, імені, по батькові та адреси особи, яка їх подає, протягом строку, передбаченого процедурою громадського обговорення, але не менш як протягом 30 днів з дати опублікування повідомлення про його проведення. Реєстрація пропозицій (зауважень) здійснюється із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, що їх подала, та її адреси. Особі, що надіслала пропозиції (зауваження) електронною поштою, надсилається повідомлення в електронній формі, що підтверджує факт їх надходження. Юридичні особи подають пропозиції (зауваження) у письмовій чи електронній формі із зазначенням найменування та місцезнаходження. Анонімні пропозиції (зауваження) не розглядаються.

Як свідчать матеріали справи, в пакеті документів, що надавалися замовником державної екологічної експертизи - ТОВ «Тернопільтепло» до Мінприроди також були наявні докази залучення громадськості до обговорення питання стосовно реконструкції котельні по вул. Київська, 3-с в м. Тернопіль, а саме: «Заява про наміри»; публікації «Заяви про наміри» у газеті «Моя газета» від 01 серпня 2016 року № 3(490) та «Заяви про екологічні наслідки» в газеті «Тернопіль Вечірній» від 07 вересня 2016 року № 20 (1825); протокол відкритого засідання щодо обговорення намірів відносно планової діяльності ТОВ «Тернопільтепло» у сфері використання альтернативних видів палива від 05 вересня 2016 року; лист Тернопільської міської ради № 785/16 від 03 вересня 2016 року щодо відсутності зауважень та пропозицій громадських організацій та громадян.

Необґрунтованими суд вважає також доводи позивачки щодо проведення громадських слухань на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Статуту територіальної громади міста Тернополя та Положення про громадські слухання в місті Тернополі, оскільки правові наслідки таких громадських слухань мають місце під час прийняття рішень органами місцевого самоврядування, у той же час, спеціальним нормативно-правовим актом який регулює питання проведення громадських слухань у спірних правовідносинах є Порядок № 771.

За таких обставин, посилання позивача на неврахування Мінприроди під час прийняття оскаржуваного висновку результатів громадських слухань є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Також суд не приймає до уваги висновок експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз - Голубєва Н.В., складеного за результатами проведеної судової інженерно-технологічної експертизи від 16 березня 2018 року № 1167/17-23; 227-232/18-23 як доказ протиправності оскаржуваного в цій справі висновку Мінприроди, так як зазначений висновок складений майже через чотири місяця після складення висновку Мінприроди від 22 листопада 2017 року № 7-03/12-24685/10-17, а також оскільки він винесений в рамках кримінального провадження № 0001692 та, відповідно, йому буде надана оцінка в рамках кримінального процесу.

Відповідно до статті 45 Закону № 45/95-ВР, висновки державної екологічної експертизи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі:

1) порушення вимог законодавства про проведення державної екологічної експертизи;

2) недотримання державних санітарних норм, правил, гігієнічних нормативів, будівельних норм і правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки;

3) неврахування важливих достовірних відомостей про стан екологічної ситуації, що склалася в районі (місці) реалізації об`єкта екологічної експертизи, який може негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, природних ресурсів, здоров`я людей;

4) порушення прав учасників еколого-експертного процесу, якщо це призвело до неправдивого висновку екологічної експертизи.

Під час судового розгляду адміністративної справи судом не встановлено, а матеріали справи не містять доказів, що існує хоча б одна із наведених вище підстав для скасування висновку Мінприроди 22 листопада 2017 № 7-03/12-24685/10-17.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимог не підтверджені документально та нормативно та, відповідно, не підлягають задоволенню.

Також, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20 травня 2019 року (справа № 417/3668/17).

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного висновку з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню позивачу не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному статтями 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України протягом 30 днів з моменту складення повного тексту

Суддя: Н.А. Добрівська