Справа № 500/2930/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2930/22 пров. № А/857/14250/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чортківської міської ради Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №500/2930/22 за адміністративним позовом Чортківської міської ради Тернопільської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ про визнання незаконною та скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції Мартиць О.І., місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 22.09.2022),-

В С Т А Н О В И В:

Чортківська міська рада звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання незаконною та скасування постанови ВП №68079284 від 25.07.2022 про накладення штрафу за умисне невиконання рішення суду винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Герелевич Олесею Миколаївною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.01.2022 постановою ВП №68079284 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ ) Герелевич Олесею Миколаївною відкрито виконавче провадження та зобов`язано Чортківську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради.

24.05.2022 до Чоріківської міської ради надійшла вимога виконавця №3772/04.124 від 20.05.2022 щодо виконання вимог виконавчого листа №500/664/21 від 30.11.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом.

На дану вимогу Чортківська міська рада надала відповідь в якій зазначила про неможливість виконання даного рішення через те, що дана земельна ділянка знаходиться у приватній власності ОСОБА_2 , якій рішенням №2079 від 23.10.2020 Чортківська міська рада надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради.

25.07.2022 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) Герелевич Олесею Миколаївною винесено постанову ВП №68079284 про накладення штрафу за умисне невиконання рішення суду, яка на думку позивача є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема апелянт вказує на те, що відповідно до частини першої - третьої ст. 63 Закону №1404-УІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Повторним невиконанням судового рішення в розумінні пункту третього частини третьої статті 63 Закону №1404-УІІІ є встановлення повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, внаслідок чого виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Проте, судом першої інстанції не досліджував правильність застосування державним виконавцем пункту третього частини третьої статті 63 Закону №1404-УІІІ щодо повторності невиконання рішення суду, в чому він проявлявся та правомірності накладення штрафу, враховуючи оскарження в судовому порядку постанови державного виконавця про накладення штрафу на Чортківську міську раду. Висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки, суд взагалі не досліджував дотримання процедури складання постанови про накладення штрафу. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №500/664/21 позов ОСОБА_1 до Чортківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чортківської міської ради №2078 від 23 жовтня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Чортківську міську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудови/не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою).

Рішення суду набрало законної сили 29.07.2021.

11.01.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68079284 з примусового виконання виконавчого листа №500/664/21 від 30.11.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Чортківської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудов/ не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою).

Вимогою державного виконавця №3772/04.1-24 від 20.05.2022 зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого листа №500/664/21 від 30.11.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Чортківської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудов/ не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою).

31.05.2022 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшов лист Чортківської міської ради №01-17-577 від 27.05.2022, в якому зазначено, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності належить виключно до компетенції органу місцевого самоврядування. Прийняття рішень щодо регулювання земельних відносин є дискреційними повноваженнями органу місцевого самоврядування. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. На підставі вищенаведеного рішенням Чортківської міської ради №2078 від 23.10.2020 ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. А рішенням Чортківської міської ради №2079 від 23.10.2020 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

17.06.2022 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу №68079284 в розмірі 5100 грн на підставі вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно платіжного доручення №278 від 08.07.2022 штраф у розмірі 5100 грн оплачено Чортківською міською радою самостійно в повному обсязі.

Вимогою державного виконавця №4848/04.1-24 від 08.07.2022 зобов`язано Чортківську міську раду виконати вимоги виконавчого листа №500/664/21 від 30.11.2021, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Чортківської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради (землі житлової та громадської забудови/ не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту: забудовані землі: землі під одно- та двоповерховою забудовою). 27.01.2021, державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно листа Чортківської міської ради №01-17-775 від 15.07.2022 спірна земельна ділянка знаходиться у власності ОСОБА_2 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до наданого Чортківською міською радою витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що земельна ділянка, зазначена у рішенні суду зареєстрована за ОСОБА_2 17.02.2022.

25.07.2022 державним виконавцем повторно винесено постанову про накладення штрафу №68079284 в розмірі 10200 грн на підставі вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 382 Кримінального кодексу України, статтею 214 Кримінального процесуального кодексу України 25.07.2022 державним виконавцем до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області скеровано заяву про притягнення посадових осіб Чортківської міської ради до кримінальної відповідальності.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що державним виконавцем правомірно прийнято постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закон №1404-VIII).

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. (частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах процедури виконання судового рішення, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 Закону №1404-VIII. Так за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання у встановлений строк відповідного рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Спірна постанова містить посилання на статті 63 та 75 Закону №1404-VIII як на правову підставу накладення штрафу.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, передбачена статтею 75 наведеного Закону. За цією нормою у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України застосовуються судом при вирішенні даної справи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності підстав для відповідальності позивача як боржника у виконавчому провадженні №68079284, суд зазначає, що судове рішення від 19.04.2021 у справі №500/664/21, яке належало виконати Чортківській міській раді, набрало законної сили 29.07.2021.

Судове рішення, яке набрало законної сили, належить до виконання боржником незалежно від вжиття заходів примусового виконання. Чортківська міська рада не вживала достатніх дій для виконання рішення суду від 19.04.2021 у справі №500/664/21 після набрання ним чинності протягом півроку, що зумовило його виконання в примусовому порядку через державну виконавчу службу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення суду про зобов`язання Чортківської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0062 га у власність для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 за рахунок земель Чортківської міської ради набрало законної сили 29.07.2021, а реєстрація земельної ділянки за ОСОБА_2 проведена 17.02.2022.

Позивач не скористався наданими законом правами, якщо вважав, що існували об`єктивні труднощі при виконанні рішення суду, як і не здійснив усе можливе для його виконання.

Обставини, про які повідомляв позивач державну виконавчу службу після отримання вимоги державного виконавця жодним чином не впливають на невиконання рішення суду та не є поважними причинами.

Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом №1404-VIII.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем було правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення відповідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що постанова ВП №68079284 від 25.07.2022 про накладення штрафу за невиконання рішення суду вказаним вище критеріям відповідає, тому відсутні підстави для її скасування та задоволення позову.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чортківської міської ради Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі №500/2930/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повний текст постанови складено у строк встановлений частиною 3 статті 243 КАС України, однак підписаний повним складом суду 21 листопада 2022 року у зв`язку із тим що суддя Улицький В.З. з 14 листопада 2022 року по 18 листопада 2022 року був відсутній у зв`язку з проходженням підготовкипідвищення кваліфікації суддів апеляційних адміністративних судів.