Справа № 420/15089/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Ананьївської міської ради (, місцезнаходження: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 20 жовтня 2022 року надійшла позовна заява Ананьївської міської ради (, місцезнаходження: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), в якій позивач просив:

- Визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. щодо відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року ВП №69930742 - неправомірними;

- Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. від 26.09.2022 року ВП №69930742 про відкриття виконавчого провадження;

- Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. від 26.09.2022 року ВП №69930742 про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ. Зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів ВП № 69930742 протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), та зупинено провадження у справі до отримання витребуваних судом документів.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 26.09.2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69930742 щодо примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/22299/21, та винесена постанова про стягнення виконавчого збору.

Позивач вказав, що окрім оскаржуваних постанов, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. 12.10.2022 року було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позивач вважає такі дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. неправомірними, оскільки на час відкриття виконавчого провадження ВП №69930742 рішення суду по справі № 420/22299/21 вже було виконано 12 квітня 2022 року, про що свідчить рішення Ананьївської міської ради від 12 квітня 2022 року №629 VIII.

Позивач зазначає, що посилання на зазначене рішення знаходиться у вільному доступі на офіційному сайті Ананьївської міської ради.

Також, позивач посилається на ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, на переконання позивача викладене вище є достатньою підставою для висновку про незаконність винесення старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С. оскаржуваних постанов.

Враховуючи добровільне та вчасне виконання рішення суду по справі № 420/22299/21, позивач вважає, що відповідачем неправомірно відкрито виконавче провадження та винесено постанови про стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

До суду 09 листопада 2022 року від відповідача надійшли письмові пояснення та копії матеріалів виконавчого провадження (Вхід. № ЕП/33155/22 від 09.11.2022 року).

У звязку з чим, ухвалою суду 16 листопада 2022 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до поданих письмових пояснень, відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №69930742 з виконання виконавчого листа по справі № 420/22298/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом.

Відповідач зазначив, що керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано десять робочих днів для виконання рішення суду відповідно до зазначеного закону.

Відповідач вказав, що керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 26.09.2022 року було винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Крім того, відповідач зазначив, що після відкриття виконавчого провадження та повідомлення боржника про обов`язок виконання зобов`язання за виконавчим документом жодних пояснень чи повідомлень, щодо фактичного виконання рішення суду від Ананьївської міської ради на адресу відділу не надходило.

На підтримку своїх доводів відповідач посилається на ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Таким чином, з одночасним посиланням на частину 5 цієї статті, відповідач вважає, що боржник був зобов`язаний повідомити державного виконавця про фактичне виконання або поважні причини невиконання рішення суду та надати відповідні докази.

Відповідач зауважив, що ані боржник, ані стягувач не повідомили про виконання рішення, чим порушили ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач звернув увагу, що державний виконавець діє в рамках Закону України «Про виконавче провадження» та у межах повноважень, а тому в нього немає обов`язку перевірки фактичного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Письмові пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Через Єдиний державний реєстр судових рішень суд встановив, що Одеським окружним адміністративним судом було ухвалено рішення від 21 березня 2022 року по справі № 420/22299/21, яким, зокрема, було зобов`язано Ананьївську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.03.2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти за результатами її розгляду у строк, встановлений законом, рішення відповідно до положень Земельного кодексу України. Вказане рішення суду набрало законної сили 21.04.2022 року.

Суд встановив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року по справі № 420/22299/21Ананьївська міська рада прийняла рішення від 12 квітня 2022 року № 629-VIII «Про відмову у затвердженні проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та передачу їх безоплатно у власність за межами населених пунктів», пунктом 2 якого ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Матеріалами справи підтверджено, що 09 серпня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по вказаній справі.

За заявою стягувача ОСОБА_1 від 28 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Пхіденко О.С. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року ВП № 69930742, в якій, зокрема, зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, 26.09.2022 року було винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Усі зазначені постанови були надіслані сторонам виконавчого провадження, про що свідчать супровідні листи до них.

У якості доказів їх отримання, позивач надав суду журнал реєстрації вхідної документації Ананьївської міської ради, з якого вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року ОСОБА_1 ВП № 69930742 надійшла до позивача 12.10.2022 року з вхідним номером 3703/04-22, постанова про стягнення виконавчого збору від 26.09.2022 року ОСОБА_1 ВП № 69930742 надійшла до позивача 12.10.2022 року з вхідним номером 3706/04-22, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.09.2022 року ОСОБА_1 ВП № 69930742 надійшла до позивача 12.10.2022 року з вхідним номером 3708/04-22.

Позивач вважає дії відповідача щодо винесення оскаржуваних постанов протиправними, з огляду на те, що Ананьївська міська рада виконала рішення суду вчасно та в добровільному порядку до винесення цих постанов старшим державним виконавцем.

Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо відмови у задоволенні позову повністю, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження»від2 червня 2016 року№ 1404-VIII (надалі, у тому числі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 та ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1403-VIII).

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачені випадки, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Наведений перелік є вичерпаний.

Сукупний аналіз наведених норм Закону № 1404-VIII доводить, що державний виконавець розпочинає примусове виконання не інакше як за заявою стягувача про примусове виконання, та державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня прийняти постанову про відкриття провадження у справі, окрім випадків, які перелічені у ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Суд звертає увагу, що у ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII не передбачено підстави повернення виконавчого документу за наявністю інформації про добровільне виконання виконавчого документу.

Також Законом № 1404-VIII не покладено на державного виконавця обов`язку перевірки виконання виконавчого документу божником на стадії відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1-2, 4 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий лист по справі № 420/22298/21, виданий Одеським окружним адміністративним судом відповідав вимогам до виконавчого документу, не встановлено підстав для його повернення без прийняття до виконання, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року ВП № 69930742 та постанова про стягнення виконавчого збору від 26.09.2022 року ВП № 69930742.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404-VІІІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що у п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2022 року ВП №69930742 зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Таким чином, суд доходить висновку, що у позивача було 10 робочих днів для повідомлення виконавця щодо виконання рішення суду, проте позивач не вжив відповідних заходів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Також згідно із ч.9 ст. 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд зазначає, що приписами Закону № 1404-VIII передбачений певний алгоритм дій якщо виконавчий документ був виконаний до відкриття виконавчого провадження, який передбачає повне звільнення боржника від заходів реагування та покладеної відповідальності.

Однак, у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо повідомлення виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у діях відповідача відсутні протиправні ознаки, оскільки відповідач не міг і не повинен був знати на час відкриття виконавчого провадження про те, що позивачем виконано виконавчий документ у добровільному порядку.

Враховуючи висновок суду про правомірність дій відповідача, похідні позовні вимоги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, суд також відхиляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Ананьївської міської ради (, місцезнаходження: 66401, Одеська область, Подільський район, м. Ананьїв, вул. Незалежності, 51) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов, - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.