Справа № 240/10440/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/10440/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської районної державної адміністрації про стягнення недоотриманого доходу та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростенської районної державної адміністрації у якому просив: стягнути на мою користь з Коростенської районної державної адміністрації (11500, Житомирська обл., м.Коростень, вул. Грушевського, буд. 60/2, код за ЄДРПОУ; 04053513) за рахунок державного бюджету, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку 4800 ( чотири тисячі вісімсот) гривень неодержаний мною дохід (упущена вигода) у вигляді збитку, а саме доплати за 3 ранг державного службовця та 25000 грн моральної шкоди, завданої органом державної влади.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідно до розпорядження Президента України від 21 липня 2017 року №149/2017-рп його було призначено головою Малинської РДА Житомирської області з 21 липня 2017 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства. Згідно з розпорядженням голови Малинської райдержадміністрації від 02 серпня 2017 року № 71-К «Про призначення Д. Кисельчука головою Малинської районної державної адміністрації Житомирської області» я приступив до виконання обов`язків голови Малинської районної державної адміністрації з 02 серпня 2017 року з випробувальний строком один місяць. Відповідно до статті 6 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, посада голови місцевої державної адміністрації відносилась до категорії «А» посад державної служби. Згідно з п. 2 постанови КМУ від 20 квітня 2016 року №306, особі, яка призначена на посаду державної служби з випробуванням і якій був присвоєний ранг відповідно до Закону України «Про державну службу», надбавка за ранг у період випробування виплачується відповідно до найнижчого рангу у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. Відповідно до запису №12, у трудовій книжці позивача, 04.11.2013 йому було присвоєно 10 ранг державного службовця (тобто ранг державного службовця було присвоєно відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу»). Частиною 10 ст. 39 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець може бути позбавлений рангу лише за рішенням суду. Згідно з ч. 3 цієї ж статті, державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «А» присвоюються такі ранги: 1, 2, 3 ранг. Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою вважає, що у період випробування (з 02.08.2017 по 02.09.2017) йому повинні були нараховувати та виплачувати надбавку за ранг відповідно до найнижчого рангу у межах категорії «А » посад державної служби, тобто відповідно до 3 рангу державного службовця. Виходячи із зазначеного, з 03 вересня 2017 року мені повинен був бути присвоєний 3 ранг державного службовця, а також повинні були нараховувати та виплачувати надбавку за ранг відповідно до найнижчого рангу у межах категорії «А» посад державної служби, тобто відповідно до 3 рангу державного службовця. Відповідно до розпорядження голови Малинської РДА від 28 серпня 2017 року №197 «Про розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступником голови та керівником апарату районної державної адміністрації» до обов`язків керівника апарату належало розробка проектів нормативно-правових актів, що стосуються питань управління персоналом, трудових відносин та державної служби. Однак, внаслідок бездіяльності керівника апарату Малинської райдержадміністрації не були підготовлені документи для присвоєння позивачу чергового рангу державного службовця відповідно до вимог чинного законодавства України, та не присвоєно 3 ранг державного службовця, чим порушено його право на отримання спеціального звання у вигляді рангу державного службовця згідно з вимогами статті 39 Закону України "Про державну службу". Позивач у позовній заяві зауважує, що за період з 02 серпня 2017року по 24 січня 2018року йому повинні були нараховувати та виплачувати надбавку за 3 ранг державного службовця, однак за вказаний період він недоотримав заробітну плату, яка мала розраховуватись з урахуванням надбавки за 3 ранг державного службовця. Звертаючись до суду з позовом Ю позивач вважає, що недоотримання ним заробітна плата за період з 02 серпня 2017 року по 24 січня 2018 року, яка мала розраховуватись з урахуванням надбавки за 3 ранг державного службовця, є прямим порушенням його конституційного права на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07.06.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 19 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

На електронну пошту суду 15.08.2022 та 17.08.2022 на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що з метою дотримання законодавства України та виконання вимог рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року по справі №240/9633/20 Коростенською РДА Житомирської області 04 червня 2021 року було направлено лист до Офісу Президента України з проханням розглянути питання стосовно присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу», оскільки дане питання не відноситься до компетенції Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області. Зазначає, що 20 червня 2021 року Коростенською адміністрацією було отримано відповідь з Офісу Президента України в якій зазначено, що пункт 9-1 частини третьої статті З Закону України «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників, ранги головам місцевих державних адміністрацій не присвоюється. Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області 02 серпня 2021 року повторно було направлено лист до офісу Президента України в якому зазначалось, що адміністрація просить розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновків наведених у рішенні суду (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за час праці на посаді голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, як державного службовця, з 02 серпня 2017 року по 23 січня 2018 рік. Однак, 31 серпня 2021 року адміністрацією було отримано відповідь від Офісу Президента України в якому вказано, що відповідь на звернення з цього питання вже було надано листом від 07 червня 2021 року 41-01/1070. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 на даний час ще й досі Президентом України, як суб`єктом призначення, не присвоєно З ранг державного службовця, а тому можливо зробити висновок, що у позивача відсутні законодавчі підстави звертатися до суду з позовними вимогами щодо стягнення недоотриманого доходу, а у Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області відсутні законодавчі підстави сплати такого доходу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 13.10.2022, до суду 27.10.2022 надійшла заява про усунення недоліків. До заяви додано позовну заяву (нову редакцію) у прохальній частині якої позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Коростенської районної державної адміністрації щодо не підготовки та не направлення до суб`єкта призначення відповідного подання про присвоєння мені категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України « Про державну службу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ;

- зобов`язати Коростенську районну державну адміністрацію підготувати та направити до суб`єкта призначення відповідне подання про присвоєння мені категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України « Про державну службу» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин;

- стягнути на мою користь з Коростенської районної державної адміністрації за рахунок державного бюджету, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень неодержаний мною дохід (упущена вигода) у вигляді збитку, а саме доплати за З ранг державного службовця, завданого органом державної влади;

- стягнути на мою користь з Коростенської районної державної адміністрації за рахунок державного бюджету, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку, 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, моральної шкоди, завданого органом державної влади.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року постановлено продовжити розгляд адміністративної справи №240/10440/22.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Сторонами визнається, що ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження Президента України №149/2017-рп призначено на посаду голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області з 21 липня 2017 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

Згідно розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області від 02.08.2017 №71-к ОСОБА_1 з 02.08.2017 приступив до виконання обов`язків голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області з посадовим окладом згідно з штатним розписом.

Відповідно до п.1 розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області від 23 січня 2018 року №09-К "Про застосування змін щодо проходження державної служби" ОСОБА_1 припинив державну службу 23.01.208 та приступив до виконання повноважень на посаді голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань проходження державної служби" з 24.01.2018.

У рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року у справі № 240/9633/20 вказано: "01.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою в якій просив надати інформацію про нарахування та виплату надбавки за ранг державного службовця з моменту призначення по січень 2018 року. Листом від 02.04.2020 №06/481 Малинська районна державна адміністрація повідомила позивача, що доплата за ранг державного службовця за період з серпня 2017 року по січень 2018 року не нараховувалась та не виплачувалась, у зв`язку з відсутністю підстав."

Рішенням від 10.11.2020 у справі №240/9633/20 ухвалено:" Зобов`язати Малинську районну державну адміністрацію Житомирської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду".

Звертаючись до суду з позовом, що розглядається, позивач вказує, що внаслідок бездіяльності керівника апарату Малинської райдержадміністрації не були підготовлені документи для присвоєння позивачу чергового рангу державного службовця відповідно до вимог чинного законодавства України, та не присвоєно 3 ранг державного службовця, чим порушено його право на отримання спеціального звання у вигляді рангу державного службовця згідно з вимогами статті 39 Закону України «Про державну службу». Вказана бездіяльність, на переконання позивача, призвела до недоотримання позивачем надбавки за ранг, яка є невід`ємною складовою заробітної плати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що загальновідомим є факт, що Коростенська районна державна адміністрація є правонаступником Малинської районної державної адміністрації Житомирської області.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця визначає Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889, в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).

Механізм присвоєння державним службовцям рангів під час прийняття на державну службу та її проходження визначає Порядок присвоєння рангів державних службовців, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. №306 (далі - Порядок №306).

Частиною 2. ст. 1 Закону №889 визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

У п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону №889 зазначено, що суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади;

Відповідно до ч.2. ст. 3 Закону №889, дія цього Закону поширюється на державних службовців, зокрема, і місцевих державних адміністрацій.

Згідно частинами 1 -3 ст. 5 Закону №889, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Приписами ч. 1. ст. 6 Закону №889 визначено, що посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців.

У ч. 2. ст. 6 Закону №889 вказано, що встановлюються такі категорії посад державної служби: 1) категорія "А" (вищий корпус державної служби) - посади голів місцевих державних адміністрацій.

Згідно з нормою п. 1 ч. 2. ст. 31 Закону №889, рішення про призначення приймається: на посаду державної служби категорії "А" - суб`єктом призначення, визначеним Конституцією та законами України, у порядку, передбаченому Конституцією України, цим та іншими законами України;

Частиною 1 ст. 35 Закону №889 закріплено, що в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

Сторонами визнається, що розпорядження Президента України №149/2017-рп ОСОБА_1 призначено на посаду голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області з 21 липня 2017 року зі строком випробування один місяць та оплатою праці відповідно до законодавства.

Отже, суб`єктом призначення позивача на посаду голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області є Президент України.

Прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються (частина 1 статті 38 Закону №889).

Статтею 39 Закону №889 закріплено, що ранги державних службовців є видом спеціальних звань. Встановлюється дев`ять рангів державних службовців.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.

Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

За приписами ч. 3 ст. 39 Закону №889, державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", присвоюються 1, 2, 3 ранг.

Згідно вимог ч. 4 та ч. 5 ст. 39 Закону №889, ранги державним службовцям присвоює суб`єкт призначення, крім випадків, передбачених законом. Ранги державних службовців присвоюються одночасно з призначенням на посаду державної служби, а в разі встановлення випробування - після закінчення його строку. Державному службовцю, який вперше призначається на посаду державної служби, присвоюється найнижчий ранг у межах відповідної категорії посад.

Статтею 50 Закону №889 визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; 6) премії (у разі встановлення).

Так звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що в порушення вимог Закону №889, йому не було присвоєно третій ранг державного службовця, що призвело до не нарахування та невиплати надбавки за ранг державного службовця.

У ч. 2 Постанови КМУ від 20 квітня 2016 р. №306 " Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" особі, яка призначена на посаду державної служби з випробуванням і якій був присвоєний ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII Про державну службу, надбавка за ранг у період випробування виплачується відповідно до найнижчого рангу у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. У разі належності посади до категорії посад, в межах якої передбачено присвоєння рангу нижчого, ніж присвоєний державному службовцю згідно із зазначеним Законом, надбавка за ранг виплачується відповідно до раніше присвоєного рангу.

У рішенні суду у справі №240/9633/20 за позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, вказано: "Судом враховано, що відповідно до запису №12 трудової книжки позивачу 12.07.2013 відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII присвоєно 10-й ранг державного службовця, відповідно до запису №22 трудової книжки позивача 25.11.2015 йому присвоєно 9-й ранг посадової особи місцевого самоврядування, посада якої віднесена до четвертої категорії класифікації посад."

Спір, що розглядається у даному позовному провадженні охоплює період із 02.08.2017 по 24.01.2018, у якому, на переконання позивача, йому протиправно не було встановлено 3 ранг державного службовця.

Відповідно до вимог ч. 4 Порядку №306, підставою для прийняття суб`єктом призначення рішення про присвоєння чергового рангу державним службовцям, які займають посади державної служби категорії А, є подання, підготовлене службою управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, що вноситься: заступниками голів місцевих державних адміністрацій - щодо голів місцевих державних адміністрацій; керівником іншого державного органу, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, - щодо керівника державної служби в такому органі.

Із аналізу вказаної вище норми вбачається, що рішення про присвоєння чергового рангу позивачу, як голові Малинської РДА, приймає суб`єкт призначення, тобто Президент України на підставі подання підготовленого службою управління персоналом Малинської районної державної адміністрації Житомирської області.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 10 листопада 2020 року у справі №240/9633/20 ухвалено: "Зобов`язати Малинську районну державну адміністрацію Житомирської області вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду".

Судом встановлено та належними доказами підтверджується, що на виконання вимог ч. 4 Порядку №306 та рішення суду у справі №240/9633/20 Коростенською РДА Житомирської області було направлено лист №02-4-169 від 04.06.2021 до Офісу Президента України вимогою " розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України «Про державну службу", оскільки дане питання не відноситься до компетенції Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області". Окрім того, повідомлено адресата про те, що12.01.2021року Малинською районною державною адміністрацією Житомирської області до Офісу Президента України з метою виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду, направлено лист з проханням вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 3 рангу державного службовця, який працював на посаді голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області з 02.08.2017 року по 29.08.2019 року, перебуваючи на державній службі з 02.08.2017 року по 23.01.2018 року. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635-р Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій. Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1321, Коростенська районна державна адміністрація Житомирської області являється правонаступником Малинської районної державної адміністрації Житомирської області. (а.с. 116)

У відповідь на звернення №02-4/169 від 04.06.2021 Офіс Президента України листом від 07.07.2021 №41-01/1070 повідомив наступне: "На Ваше звернення стосовно вирішення питання шоло присвоения ІІІ рангу державного службовця ОСОБА_2 , якого було призначено на посаду голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області Розпорядженням Президента України від 21.07.2017 № 149/2017-рп та звільнено з відповідної посади Розпорядженням Президента України від 23.08.2019 № 285/2019-рп, інформуємо про таке. З огляду на те, що відповідно до пункту 9-1 частини третьої статті З Закону України Про державну службу дія цього Закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників, ранги головам місцевих державних адміністрацій не присвоюються. " (а.с. 117).

Окрім того, матеріалами адміністративної справи підтверджується, що відповідач повторно звертався до Офісу Президента України, з листом від 02.08.2021 №02-4/210, у якому просив просимо розглянути питання щодо присвоєння ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця у відповідності до норм Закону України Про державну службу та з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за час праці на посаді голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області з 02.08.2017 року по 29.08.2019 року, перебуваючи на державній службі з 02.0J8.2017 року по 23.01.2018 року, оскільки дане питання не відноситься/о компетенції Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області (а.с. 118).

Офіс Президента України листом №41-01/1444 від 26.08.2021 повідомив відповідача про наступне: "На Ваше повторне звернення стосовно вирішення питання щодо присвоєння З рангу державного службовця ОСОБА_2 , якого було призначено на посаду голови Малинської районної державної адміністрації Житомирської області Розпорядженням Президента України від 21.07.2017 № 149 та звільнено з відповідної посади Розпорядженням Президента України від 23.08.2019 № 285, повідомляємо, що відповідь на звернення з цього питання було надана листом Офісу Президента України від 07.07.2021 №41-01/1070" (а.с. 119).

Отже, належними доказами підтверджується, що службою управління персоналом Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, яка є правонаступником прав та обов`язків Малинської РДА Житомирської області було вчинено всі законодавчо визначені дії щодо реалізації права позивача на набуття 3 рангу державного службовця.

Разом з тим, судом встановлено, що суб`єктом призначення - Президентом України, не приймались рішення про присвоєння 3 рангу державного службовця ОСОБА_1 , який у спірний період займав посаду державної служби категорії А.

Відтак, у відповідача відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу надбавки за 3 ранг державного службовця, оскільки, як встановлено судом, такий ранг позивачу не присвоювався.

Суд зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у порядку та у спосіб, визначений чинним на момент спірних правовідносин законодавством, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Коростенської районної державної адміністрації (вул. Грушевського, 60/2,м.Коростень, Житомирська область,11500. РНОКПП/) про стягнення недоотриманого доходу та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук