Справа № 380/13452/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправною відмову відповідача від 17.04.2022р. №4852-3785/К-52/8-1300/22 у призначенні пенсії за віком;

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу призначення пенсій від 10.08.2022р. №82 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком;

- визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 05.02.1976 по 02.09.1976, з 01.06.1978 по 01.11.1979 та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 05.02.1976 по 02.09.1976 автослюсарем четвертого розряду у Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація»; з 01.06.1978 по 01.11.1979 водієм 3 класу автоколони № 7 автобази «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення 22.03.2022р. із заявою про призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із письмовою заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 17.04.2022 №4852-3785/К-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомив, що управлінням будуть вживатись заходи для забезпечення виплати пенсії за законодавством України після завершення воєнного стану.

02.08.2022 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, та додав необхідні документи для призначення пенсії. Рішенням від 10.08.2022 №16081/03-16 відмовлено у призначенні пенсії за віком, при цьому, зазначено, що страховий стаж для права на призначення пенсії за віком становить 31 рік 03 місяці 01 день, проте, за доданими до заяви про призначення пенсії документами, до страхового стажу не зараховані періоди: з 05.02.1976 по 02.09.1976 на посаді автослюсаря, з 01.06.1978 по 01.11.1979 на посаді шофера в зв`язку з наявними необумовленими виправленнями в датах наказів - рік про прийняття на роботу.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року звільнено позивача від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду також залучено в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що 22.03.2022 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою щодо виплати пенсії за фактичним місцем проживання в Україні та 02.08.2022 з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Територіальним органом Пенсійного фонду України щодо заяви від 22.03.2022 роз`яснено, що виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207 сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 9 Закону №1207 державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тому, органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 розгляд документів, наданих до заяви позивача від 02.08.2022 провадився за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та рішенням №82 від 10.08.2022 відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав невиконання умов щодо підтвердження страхового стажу та повідомлено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976 та з 01.06.1978 по 01.11.1979, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказів (рік про прийняття на роботу) та роз`яснено про необхідність надання уточнюючої довідки та довідки про перейменування підприємства. Період страхового стажу з 05.02.1976 по 02.09.1976 та з 01.06.1978 по 01.11.1979 належним чином не підтверджено записами трудової книжки, за таких умов згідно п. 17-1 Порядку №637 стаж роботи, який дає право на пенсію на підприємствах, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і в м. Севастополі зараховується у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно пп. 8 п. 2 розділу II Порядку №22-1, особа, яка звертається за пенсією подає заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії, а у разі отримання пенсії - атестат про припинення її виплати.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить суд відмовити в задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 234, який визначає механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Відповідно до пункту 4 Порядку, територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у п. 1 Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії, поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії. Таким чином, виплату пенсії особам, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим або м. Севастополя та звернулися щодо виплати пенсії за місцем фактичного проживання на території України, можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. З урахуванням зазначеного, органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

По суті фактичних обставин зазначив, що 02.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, та додав необхідні документи для призначення пенсії, проте, за результатом розгляду заяви з урахуванням принципу екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 10.08.2022 прийнято рішення №82, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону №1058, становить 15 років. Страховий стаж ОСОБА_1 для права на призначення пенсії за віком, становить 31 рік 03 місяці 01 день. За доданими документами, до страхового стажу не зараховано періоди: з 05.02.1976 по 02.09.1976 на посаді автослюсаря, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу рік про прийняття на роботу; з 01.06.1978 по 01.11.1979 на посаді шофера, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу рік про прийняття на роботу та повідомлено, що для зарахування періодів необхідно надати уточнюючі довідки та довідки про перейменування підприємства.

Враховуючи наведене, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

22.03.2022 року ОСОБА_1 у віці 66 років звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003р.

Листом від 17.04.2022 №4852-3785/К-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №234. Відповідно до Порядку, територіальні органи на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії, тому, виплату пенсії особам, які зареєстровані на території АРК або м. Севастополя та звернулися щодо виплати пенсії за місцем фактичного проживання на території України, можливо проводити за наявності паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсії за попереднім місцем отримання пенсії.

В листі від 17.04.2022 №4852-3785/К-52/8-1300/22 також зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тому, органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, у зв`язку з чим, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області будуть вживатись заходи для забезпечення виплати пенсії ОСОБА_1 за законодавством України після завершення воєнного стану.

02.08.2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003р.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №82 від 10.08.2022 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно змісту рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.08.2022, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 15 років, необхідний пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника становить 66 років 11 місяців, страховий стаж заявника становить 31 рік 03 місяці 01 день. В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976, з 01.06.1978 по 01.11.1979, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу рік про прийняття на роботу. Зазначено, що для зарахування зазначених періодів необхідно надати уточнюючі довідки та довідки про перейменування підприємства.

Крім того в рішенні №82 від 10.08.2022 зазначено, що згідно пп.8 п.2 розділу ІІ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 особа, яка звертається за пенсією подає заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території АРК та в м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком та незарахуванням періодів роботи позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV (далі-Закон України № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України № 1058-ІV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що вік позивача на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, становив 66 роки.

При цьому судом встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 заповненої 26.12.1972, в трудовій книжці відображений спірний період роботи, який не зарахований Пенсійним фондом до страхового стажу позивача, а саме:

- 05.02.1976 року зарахований автослюсарем 4 розряду в Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація»;

- 02.09.1976 року звільнений за ст. 38 КЗоТ УССР (за власним бажанням);

- 01.06.1978 року прийнятий водієм 3 класу автоколони №7 на автобазу «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій;

- 01.11.1979 року звільнений у зв`язку з переводом до автоколони №2202.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить необхідні записи, які засвідчені роботодавцем та дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та рішення на підставі яких позивач був прийнятий на таку роботу.

Таким чином, відповідачем вчинена протиправна бездіяльність щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976 в Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація», з 01.06.1978 по 01.11.1979 на автобазі «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій.

Посилання відповідача на виправлення в трудовій книжці позивача, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У відповідності до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідачів, щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача спірних періодів роботи є безпідставними, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Крім того, згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд наголошує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача. Разом з тим, доказів які б спростовували спірні періоди трудової діяльності позивача відповідачі не надали.

Також, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ним вчинялись відповідні дії щодо здійснення зустрічної перевірки первинних документів для підтвердження спірного періоду роботи позивача.

Водночас, необхідно вказати, що позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, у тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на підприємствах первинних документів про роботу працівників від яких залежить виникнення і реалізація майнових прав громадян при призначені пенсії. Не забезпечення належного зберігання вказаних документів на підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами Пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та, як наслідок, обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість відмови у призначенні позивачу пенсії за віком не зарахувавши відповідні періоди роботи.

Суд зазначає, що позивачем доведено протиправність прийнятого рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, в той час, як відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, станом на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 02.08.2022 про призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 мав як необхідний пенсійний вік так і необхідний страховий стаж роботи для призначення пенсії за віком, навіть без зарахування спірних періодів роботи позивача.

Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що станом на дату звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України (02.08.2022), ОСОБА_1 мав необхідні 15 років страхового стажу, визначені ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд не погоджується із висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області викладеними в оскаржуваному рішенні про те, що позивач до заяви про призначення пенсії за віком зобов`язаний надати відповідачу заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, з наступних підстав.

Пунктом 2.9 Порядку №22-1 зокрема, встановлено, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Для дітей, які не мають паспорта, документом, який засвідчує вік, є свідоцтво про народження.

До заяви опікуна (піклувальника) додається рішення органу опіки та піклування про встановлення опіки чи піклування або відповідне рішення суду; батьків-вихователів - договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу; прийомних батьків - договір про влаштування дітей до прийомної сім`ї; патронатного вихователя - договір про патронат.

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналізуючи положення пункту 2.9 Порядку № 22-1, судом встановлено, що зазначений пункт не містить зобов`язань для осіб, які звернулися із заявою про призначення пенсії за віком, надати до пенсійного органу заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта.

При цьому, судом встановлено, що п. 2.8 Порядку № 22-1 визначає, що громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, для поновлення виплати пенсії до наявних документів додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта. Орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження на запит пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Російської Федерації.

Відповідно до матеріалів справи, а саме витягу з реєстру територіальної громади №2022/000166786 від 26.07.2022, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

02.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Отже, враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при розгляді заяви ОСОБА_1 дійшов помилкового висновку про необхідність надання до пенсійного органу заяви в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, не проживає на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, а не про поновлення виплати пенсії.

Більш того, відповідачами не надано докази того, що ОСОБА_1 раніше було призначено пенсію за віком, та заявами від 22.03.2022 та 02.08.2022 позивач звертався до органів Пенсійного фонду України саме за поновленням виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання заявника.

Пунктом 4.2 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З огляду на зазначені положення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії та прийнято рішення №82 від 10.08.2022 року про відмову в призначені пенсії, оскільки, незараховано періоди роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976 в Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація», з 01.06.1978 по 01.11.1979 на автобазі «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій та не подано заяву в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта.

При цьому, пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З матеріалами справи встановлено, що усі матеріали за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 02.08.2022 року були передані до Пенсійного органу за місцем проживання позивача, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач набув права на призначення пенсії за віком, досягнувши на момент звернення до пенсійного органу для призначення пенсії відповідного пенсійного віку та мав необхідний страховий стаж роботи, внаслідок чого наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи до страхового стажу, призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком у зв`язку з досягненням пенсійного віку, передбаченого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 02.08.2022, оскільки, звернення з заявою встановленого зразку з наданням відповідних документів для призначення пенсії було здійснено саме 02.08.2022.

Більш того, суд зазначає, що за результатом звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою від 22.03.2022 про вирішення питання про призначення пенсії, не приймалося протиправного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а листом повідомлено, що управлінням будуть вживатися заходи для забезпечення виплати пенсії за законодавством України після завершення воєнного стану. Крім того, до заяви про вирішення питання про призначення пенсії, позивачем не було додано відповідні документи, перелік яких передбачений Порядок №22-1 для призначення пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, позовні вимоги про визнання протиправною відмову від 17.04.2022 №4852-3785/К-52/8-1300/22 у призначенні пенсії за віком задоволенню не підлягають. Більш того, суд наголошує, що даним листом Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не відмовляло у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На підставі аналізу наведених вище норм, ураховуючи положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 02.08.2022 року №82 та зобов`язанням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976 в Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація», з 01.06.1978 по 01.11.1979 на автобазі «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій до страхового стажу, та призначити і виплачувати пенсію за віком починаючи з 02.08.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом про визнання протиправними дій, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, та зобов`язання вчинити дії. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати у справі не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.08.2022 №82 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 05.02.1976 по 02.09.1976 в Сімферопольському БУМ тресту «Кримбудмеханізація», з 01.06.1978 по 01.11.1979 на автобазі «Турист» Кримської обласної ради з туризму та екскурсій.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 02.08.2022.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18.11.2022.

Суддя Коморний О.І.