Справа № 380/16280/22
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

21 листопада 2022 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача у відношенні до позивача щодо невірного нарахування індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахуванням виплаченої суми.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 14.11.2022 року позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

16.11.2022 року від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку, в якій посилається на те, що з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 Кодексу законів про працю України, продовжуються на строк дії такого карантину. Водночас вказав, що попередня редакція цієї статті (до 19.07.2022 року) не містила часових обмежень на звернення до суду у справах про стягнення усіх сум, що належать працівникові при звільненні. Таким чином, застосування строків давності звернення до суду особи, яка звільнилася перед внесенням змін до Кодексу законів про працю України, на його думку, порушує принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі та посягає на сутність права на соціальний захист військовослужбовців. З огляду на викладене, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновити такий.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

За приписами ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року; далі КЗпП України), у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, до 19.07.2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX (далі - Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022 року, внесено зміни, зокрема до КЗпП України.

Так, п.18 ч.1 розділу І Закону №2352-IX назву та ч.ч.1 і 2 ст.2233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

1. Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

2. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Тобто, після внесення Законом №2352-IX коментованих змін, ч.2 ст.233 КЗпП України не врегульовано питання щодо строку звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, а лише встановлено строк звернення до суду виключно у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

При цьому, суд звертає увагу, що прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року №2352-IX не передбачають переживаючої дії норм права для зміненої ним ч.2 ст.233 КЗпП України, не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.

Згідно ч.3 ст.3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (в т.ч. вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі).

У матеріалах позовної заяви наявний витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 року №44, зі змісту якого слідує, що позивач проходив військову службу, яка вважається публічною в силу вимог п.17 ч.1 ст.4 КАС України. Враховуючи, що позивач не погоджується з правильністю індексації грошового забезпечення, яка повинна нараховуватись під час проходження публічної служби, відтак, до спірних правовідносин слід застосовувати спеціальний строк, передбачений ч.5 ст.122 КАС України, а саме місячний строк на звернення до суду.

Між тим, про перевагу спеціальної норми ч.5 ст.122 КАС України над загальною неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема у постановах від 23.06.2022 року (справа №540/2001/21), від 28.09.2022 року (справа №420/358/22) та від 29.09.2022 року (справа №420/3978/22).

Зміст абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, вказує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1, ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII, з наступними змінами та доповненнями, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 20.11.2019 року у справі №620/1892/19 та від 05.02.2020 року у справі №825/565/17, індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що перебіг строку звернення до суду у спірних правовідносинах починається з наступного дня після отримання військовослужбовцем не проіндексованого місячного грошового забезпечення.

Відповідно до наказу відповідача від 25.02.2022 року №44, відносини публічної служби у позивача припинились 25.02.2022 року і з цього часу грошове забезпечення ним не отримувалось.

Відтак, вимоги щодо неправильного нарахування індексації, яка є складовою грошового забезпечення, до звільнення з військової служби подані поза межами місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

Поряд з тим, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з позовом, позивач посилається на п.1 глави ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Однак суд звертає увагу, що у зв`язку із застосуванням до спірних правовідносин спеціального місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України, п.1 глави ХІХ Прикінцеві положення КЗпП України, у даному випадку, не може бути застосований до спірних правовідносин.

Той факт, що на своє звернення позивач отримав відповідь 18.09.2022 року та переконався, що у спірний період індексація грошового забезпечення йому не виплачувалась, не змінює часу, з якого він повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

У даному випадку, необізнаність позивача про складові грошового забезпечення, які йому виплачувались під час проходження військової служби, свідчить лише про його пасивну поведінку та байдужість до власних прав та обов`язків, за наявності об`єктивної можливості дізнатися про складові грошового забезпечення, які йому виплачувались, їх розмір та підстави виплати або невиплати.

Навіть якщо припустити, що до спірних правовідносин в частині обчислення строку звернення до суду підлягає застосуванню ч.2 ст.233 КЗпП України, позивач все одно пропустив визначений у ній тримісячний строк, адже вказана позовна заява подана до суду 10.11.2022 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У зв`язку із цим, зазначені позивачем підстави не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Жодних інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом місячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що в силу вимог ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.