Справа № 320/1817/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1817/22 Головуючий у І інстанції - Лисенко В.І.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області щодо відмови у прийнятті від нього декларації про відмову від іноземного громадянства форми № 45, що затверджена Наказом МВС №715 від 16.08.2012, у редакції Закону України «Про громадянство України», до 19.12.2021, зобов`язати Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області прийняти його декларацію про відмову від іноземного громадянства форми № 45, що затверджена Наказом МВС №715 від 16.08.2012, у редакції Закону України «Про громадянство України», що була чинною до 19.12.2021 та зобов`язати оформити і видати довідку про реєстрацію громадянином України, яка є підставою для видачі паспорта громадянина України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно та безпідставно відмовив йому у прийнятті декларації про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран, оскільки є незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства згідно з абз. 16 ст. 1 Закону України «Про громадянство України». Вказує, що оформлення виходу з громадянства Ісламської Республіки Іран становить 300 Євро, що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом України на момент, коли позивач набув громадянство України та є підставою для подання декларації.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року адміністративнийпозов задоволено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням,відповідач подавапеляційну скаргу,в якій,посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позовувідмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач протягом двох років з моменту набуття ним громадянства повинен подати декларацію про відмову від громадянства, тобто з 23.12.2021, що вказує на правомірність відмови відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства поза цим строком.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Ісламської Республіки Іран, що підтверджується копією тимчасового посвідчення позивача серії НОМЕР_1 , виданим 28.12.2021 органом №2601.

13.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням на підставі ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», як особа, яка є неповнолітнім братом громадянина України, який народився на території України до 24.08.1991.

При подачі заяви та документів для прийняття до громадянства України позивач подав також зобов`язання припинити громадянство Ісламської Республіки Іран протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України, а у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства (підданства) Ісламської Республіки Іран - подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина Ісламської Республіки Іран до уповноваженого органу цієї держави.

23.12.2021 за результатами розгляду поданих позивачем заяви та документів УДМС в Івано-Франківській області прийнято рішення оформити ОСОБА_3 набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України».

Також,23.12.2021 позивачеві видано довідку про реєстрацію особи громадянином №2610-000005112, на підставі якої позивача за його заявою документовано тимчасовим посвідченням громадянина України № НОМЕР_1 , виданим Управлінням ДМС в Івано-Франківській області 28.12.2021 строком дії до 23.12.2023.

24.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття декларації про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран з мотивуванням про наявність у нього незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (вартість виходу з громадянства Ісламської Республіки Іран перевищує половину мінімальної заробітної плати на день прийняття рішення) разом з декларацією про відмову від іноземного громадянства Ісламської Республіки Іран.

28.01.2022 листом №А-7/6/2601-22/2601.4/520-22 відповідач відмовив позивачеві у прийнятті декларації про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран у зв`язку з відсутністю незалежних від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства та неможливістю подання декларації про відмову від іноземного громадянства, в якій вказано, що 19.12.2021 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 №1941-ІХ, яким змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), тому з 19.12.2021 висока вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) не розглядається як незалежна причина неможливості отримання документа про припинення громадянства (підданства). Рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України прийнято УДМС в Івано-Франківській області 23.12.2021, тобто вже після внесення вказаних змін до Закону України «Про громадянство», відповідно обов`язок припинення іноземного громадянства і подання про це відповідного документу у позивача виник 23.12.2021, а тому не можуть застосовуватися норми законодавства, які на час набуття позивачем громадянства України втратили чинність.

Не погодившись з такимрішенням відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство» від 18.0.12001 №2235-ІІІ (далі - Закону №2235-ІІІ, в редакції станом на дату звернення позивача до відповідача із заявою).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається внаслідок прийняття до громадянства.

При цьому, порядок прийняття до громадянства України визначенийст. 9 Закону №2235-ІІІ.

Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України; 2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №2235-ІІІ іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

У статті 1 Закону №2235-ІІІ зазначено, що зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України; незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України; декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

З аналізу наведених норм вбачається, що особа, яка набула громадянство України, зобов`язана протягом двох років подати до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав або, у випадку неможливості надання такого документу з незалежних від них причин, декларацію про відмову від іноземного громадянства. При цьому, до незалежних причин законодавцем віднесено, зокрема, якщо вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України (далі - Порядок №215).

Пунктом 119 Порядку №215 передбачено, що особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Так, згідно з довідкою Посольства Ісламської Республіки Іран від 15.12.2021 №5287 вартість оформлення припинення громадянства Ісламської Республіки Іран за заявою особи складає 300 Євро.

За офіційним курсом НБУ (станом на 15.12.2021) 300 Євро еквівалентно 9160,20 грн (1 Євро = 30,534 грн).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата на 2021 рік, починаючи з 1 січня, у місячному розмірі становить 6000,00 грн.

Відповідно, половина мінімальної заробітної плати станом на день звернення складає 3000,00 грн.

Таким чином, вартість у розмірі 9160, 20 грн (еквівалентно 300 Євро) за подання заяви про припинення громадянства Ісламської Республіки Іран перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, що становить 3000, 00 грн.

Як вже було зазначено вище, у разі, якщо вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України, є незалежною від особи причиною ненадання документа про припинення іноземного громадянства.

Разом з тим, 19.12.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14.12.2021 № 1941-IX (далі - Закон № 1941-IX), яким, зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства).

Відповідно до абз.13 ст. 1 Закону №2235-ІІІ (в редакції Закону № 1941-IX) незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

При цьому, попередня редакція даного абзацу (що діяла до 19.12.2021) додатково визначала як незалежну від особи причину неотримання документа, якщо «вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотньої дії (ретроактивна форма). В пункті 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Поряд з цим, у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Варто зауважити, що визначення процедури такого переходу повинно бути безпосередньо застережене у тому нормативно-правовому акті, який запроваджує нову форму регулювання суспільних відносин. У разі ж відсутності прямої вказівки у нормативно-правовому акті про надання його нормам зворотної дії в часі, презюмується, що останні мають загальний порядок, тобто пряму дію норм в часі, які повинні застосовуватись виключно до правовідносин, які виникли після набрання ним чинності.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №820/5348/17 зазначено, що розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цій справі спірні правовідносини розпочалися із поданням позивачем заяви про оформлення набуття громадянства відповідачу та повинні були завершитись прийняттям рішення про задоволення такої заяви і видачею довідки про реєстрацію громадянином України, яка є підставою для отримання паспорта громадянина України. Тому, спірні правовідносини мають усі ознаки триваючих правовідносин, адже має місце розрив між зверненням позивача та прийняттям рішення відповідачем як суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, оформлення набуття громадянства та отримання паспорту у правовідносинах між позивачем та відповідачем мала бути передбачена Законом України «Про громадянство України» та Указом № 215/2001 у редакції до набуття чинності змін від 19.12.2021.

Крім того, як правильно наголошує суд першої інстанції, подання позивачем декларації про відмову від іноземного громадянства, на відміну від зобов`язання про припинення іноземного громадянства, не зобов`язує позивача у подальшому протягом двох років надати відповідачу документи про припинення громадянства Ісламської Республіки Іран, а тому застосування відповідачем Закону України «Про громадянство України» з урахуванням змін від 19.12.2021, що передбачає видачу довідки про реєстрацію громадянином України, що є підставою для видачі тимчасового посвідчення, а не паспорту, є протиправним, оскільки вказана дія значно погіршує становище позивача.

Також, колегія суддів вважає слушними доводи представника позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що відповідач розглядав подану позивачем заяву більше трьох місяців, як це визначено п. 95 Порядок №215, тобто, якщо би заява була розглянута відповідачем вчасно, спір у цій справі взагалі був би відсутній.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти у позивача декларацію про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран та оформити йому довідку про реєстрацію громадянином України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 117 розділу V Порядку №215 у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.

Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Враховуючи викладене та у зв`язку з тим, що відповідачем відмовлено позивачу у прийнятті декларації про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран, що визнано судом протиправним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку належним способом захисту буде зобов`язання відповідача прийняти у позивача декларацію про відмову від громадянства Ісламської Республіки Іран та видати йому довідку про реєстрацію громадянином України.

Крім того, у даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача вчинити такі дії є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, адже оскаржуване рішення суд першої інстанції постановив з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуУправління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

РішенняКиївського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року-залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова