Справа № 240/6414/22
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6414/22
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович
Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

22 листопада 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М.
суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову здійснити виплату в повному обсязі перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2019року без розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та зобов`язати здійснити таку виплату в повному розмірі.
В позові зазначив, що є пенсіонером Збройних сил України, якому пенсія призначена відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У зв`язку із зміною розміру грошового забезпечення Позивачу з 01.01.2018 року проведений перерахунок розміру пенсії. Разом з тим, Позивачу протягом спірного періоду виплачувалася не вся сума пенсії, а лише 50% та 75% від суми підвищення такої пенсії. На звернення Позивача від 26.11.2021року Відповідач листом від 07.12.2021 року повідомив, що таке відсоткове зменшення виплати пенсії передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Таке рішення Відповідача Позивач вважає неправомірним.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року позов задоволено.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити з 05.03.2019 року здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 розмір якої перераховано з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, в повному обсязі та без обмежень та із врахуванням раніше виплачених сум.
Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 992,40 грн. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивачу проведено перерахунок розміру раніше призначеної пенсії. Відповідно до вимог п.2 вказаної постанови КМ України передбачено, що виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. проводиться в розмірі 50%, а з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків. По цій причині, на думку представника Відповідача, Позивачу правомірно з 01.01.2018 року перерахована підвищена пенсія вплачувалася із зазначеними відсотковими обмеженнями, про що Позивачу було письмово роз`яснено на його звернення.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є пенсіонером Збройних сил України, якому пенсія призначена відповідно до положень цього ж Закону №2262-XII в розмірі 59% від суми його грошового забезпечення, що підлягає врахуванню для призначення пенсії (а.с.7).
Сторонами визнається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , як уповноваженим структурним підрозділом Міністерства оборони України направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення Позивача для проведення з 01.01.2018року перерахунку пенсії Позивача.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивачу з 01.01.2018 року проведено перерахунок розміру пенсії, виплата якої з 1 січня 2018 р. проводилася не в повному розмірі, а в розмірі 50%, а з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків.
Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності протиправності в діях Відповідача щодо виплати Позивачу з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року перерахованої підвищеної пенсії в неповному розмірі
Позивач вважаючи, що така виплата з 01.01.2018 року перерахованої підвищеної пенсії в неповному обсязі, а лише відповідно розмірі 50% та в розмірі 75% призводить до порушення його конституційних прав звернувся до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що обмеження щодо виплати з 01.01.2018 року перерахованої підвищеної пенсії в неповному обсязі, а лише в розмірі 50% та 75%, що були передбачені постановою №103, втрачають чинності з моменту набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, тобто з 05.03.2019 року.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Збройних силах України, в тому числі щодо порядку перерахунку таких пенсій, регулюються правовими нормами Закону України від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спор
Як встановлено зі спірної постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - постанова № 103), пунктом 1 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Одночасно пунктом 2 цієї постанови № 103 передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:
з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
За приписами частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій зумовлюється зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Вказані правові норми не передбачають при проведенні такого перерахунку обмеження розміру перерахованої пенсії або встановлення її максимального розміру.
Більш того, правомірність вказаних положень постанови № 103 була предметом судового розгляду в адміністративній справі № 826/3858/18, що перебувала у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018року в даній справі, окрім іншого, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103.
Вказане судове рішення згідно положень ст.325 КАС України набрало чинності згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року.
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт, в тому числі постанова КМ України, втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, обмеження щодо виплати з 01.01.2018 року перерахованої підвищеної пенсії в неповному обсязі, а лише в розмірі 50% та 75%, що були передбачені постановою №103, втрачають чинності з моменту набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, тобто з 05.03.2019 року.
Водночас, в постанові Верховного Суду від 06.07.2022року у справі №440/4978/19 зроблено правовий висновок про право особи, пенсія якої призначена у відповідності до вимог Закону № 2262-XII, отримувати пенсії з урахуванням 100% підвищення пенсії з 01.01.2018 року, а не з моменту набрання чинності Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року в адміністративній справі № 826/3858/18.
Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України такий правовий висновок Верховного Суду підлягає врахуванню до спірних правовідносин по даній справі.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , розмір якої перераховано з 01.01.2018 року по 31.12.2019 року, в повному обсязі та без обмежень та із врахуванням раніше виплачених сум.
При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.