Справа № 140/5107/22
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5107/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі відповідач, Ліквідаційна комісія) про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання у 15-ти денний строк до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ої «А» групи із каліцтвом, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850; зобов`язання у 15-ти денний строк надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ої «А» групи із каліцтвом, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є інвалідом війни І А групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, потерпілим від ЧАЕС (І категорія), пенсіонером органів внутрішніх справ України. Згідно з наказом начальника Управління внутрішніх справ Волинської області від 30.12.1992 №56 позивач був звільнений з органів внутрішніх справ на підставі ст.63 «б» в запас (через хворобу) з посади старшого техніка ВПЧ-З технічної служби ВПО м.Луцька Волинської області в званні «прапорщик внутрішньої служби» з правом на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІ1.

На підставі довідки серії 12ААВ від 03.12.2020 №084235 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках позивачу встановлено 100% ступеня втрати працездатності та відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААВ від 03.12.2020 №084235 позивачу встановлена І А група інвалідності внаслідок каліцтва, отриманого при виконанні службових обов`язків у зв`язку із аварією на ЧАЕС.

У зв`язку із встановленням І групи інвалідності позивач вперше 08.06.2022 звернувся до Ліквідаційної комісії із заявою встановленого зразка та пакетом документів щодо направлення висновку до МВС України та прийняття рішення МВС України про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю І групи.

Листом від 21.06.2022 №7/111 Ліквідаційна комісія повідомила ОСОБА_1 , що до заяви ним додано довідку до акта огляду МСЕК, яка не відповідає довідці №158/о, у зв`язку з чим ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області не має підстав для оформлення та подачі до МВС України документів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

Повторно звернувшись до відповідача із письмовою заявою 13.07.2022 та надавши відповідачу весь пакет необхідних документів, в тому числі оригінал довідки МСЕК серії 12ААВ №084235 від 03.12.2020 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, якою встановлено 100% ступеня втрати працездатності, відповідач повідомив ОСОБА_1 , що з цього приводу йому слід звертатися до органу соціального захисту населення для отримання компенсації, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач таке рішення відповідача вважає необґрунтованим та незаконним, таким, що перешкоджає йому у доступі на отриманням гарантованої державою виплати у вигляді одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю І групи відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», оскільки згідно чинного законодавства вимога про призначення одноразової грошової допомоги має супроводжуватися прийняттям Міністерством внутрішніх справ України рішення або відповідною відмовою у призначенні такої допомоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.18).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.22-24) представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що позивач правових підстав для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 не має, оскільки не належить до категорії працівників міліції. Позивач був звільнений з посади старшого техніка ВПЧ-3 технічної служби ВПО м.Луцьк Волинської області в званні прапорщика внутрішньої служби, яке належить до категорії осіб рядового та начальницького складу державної пожежної охорони, які мають право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Враховуючи наведене, відповідач не має правових підстав для надсилання до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченням від 20.05.2019 серія НОМЕР_1 (а.с.6 зворот).

Як слідує із свідоцтва про хворобу №1320 від 15.12.1992, військово-лікарська комісія УВС Волинської області прийняла постанову, відповідно до якої позивач отримав каліцтво, ТАК, отримане при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС (а.с.7).

08.12.1992 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності (каліцтво, отримане при виконанні обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС) та визначено ступінь втрати працездатності 60%, що підтверджується витягом із акту огляду у ЛТЕК №070701 (а.с.9-10).

14.09.1998 позивачу встановлено II групу інвалідності та визначено ступінь втрати працездатності 80%, що слідує з витягу із акту огляду у ЛТЕК №015138 (а.с.10 зворот -11).

01.12.2020 ОСОБА_1 після повторно проведеного огляду була встановлена І А група інвалідності довічно (каліцтво, отримане при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС) та визначено ступінь втрати працездатності 100%, що підтверджується відповідними довідками серії 12ААВ №084235 (а.с.12).

08.06.2022 позивач звернувся до Ліквідаційної комісії із (заявою) рапортом про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І А групи інвалідності та подав відповідний пакет документів (а.с.13).

Відповідач листом від 21.06.2022 повідомив ОСОБА_1 , що подана ним довідка не відповідає довідці №158/о, у зв`язку з цим Ліквідаційна комісія не має підстав для оформлення та подачі до МВС України документів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги (а.с.14).

ОСОБА_1 13.07.2022 повторно звернувся до відповідача із заявою (рапортом) та пакетом документів про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням І А групи інвалідності (а.с.15).

Листом від 20.07.2022 №7/129 відповідач повідомив позивача, що подані документи не відповідають вимогам Порядку №850, а тому підстави для їх подачі до МВС України відсутні (а.с.16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII), відповідно до частини першої статті 97 якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вказаними абзацами пункт 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено згідно із Законом №900-VIII від 23 грудня 2015 року, який прийнято з метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей, реалізації конституційних принципів рівності, справедливості, пропорційності й недискримінаційності під час унормування Законом соціального й правового захисту як поліцейських, так і колишніх працівників міліції, у тому числі пенсіонерів, інвалідів, а також членів їх сімей, інших осіб.

Таким чином, особа, яка втратила працездатність у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не повинна позбавлятися права на отримання одноразової грошової допомоги та ставитися у менш вигідне становище порівняно з працівниками міліції, які змогли реалізувати своє право після звільнення з органів внутрішніх справ, або поліцейськими, які втратили працездатність під час проходження служби в поліції.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» порядок виплати одноразової грошової допомоги врегульовувався нормами статті 23 Закону України «Про міліцію», а також Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850).

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII (в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року №208-VIII, який набрав чинності 12 березня 2015 року) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» затверджено Порядок №850, відповідно до пункту 2 якого днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності.

Згідно з пунктом 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пунктом 8 Порядку №850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає Міністерству внутрішніх справ в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання чи встановлено інвалідність, що пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Таке право обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №822/1883/18, від 31 березня 2020 року у справі №824/1046/17-а та від 22 вересня 2022 року у справі №380/12913/21.

При цьому на орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, покладено обов`язок щодо проведення відповідних процедур по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС).

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, наказом начальника Управління внутрішніх справ Волинської області від 30.12.1992 №56 звільнений зі служби та на даний час є пенсіонером органів внутрішніх справ, що не заперечується відповідачем.

Отже, позивач є колишнім працівником міліції, а тому користується усіма правами, передбаченими чинним законодавством для таких осіб, в тому числі правом на отримання одноразової грошової допомоги.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач, як прапорщик внутрішньої служби, належить до категорії осіб рядового та начальницького складу державної пожежної охорони, оскільки станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ (30.12.1992) правовий статус позивача визначався Законом України «Про міліцію» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114, відповідно до якого прапорщик внутрішньої служби відносився до молодшого начальницького складу ОВС.

Крім того, Закон України «Про пожежну безпеку» №3745-ХІІ прийнято 17.12.1993 та введено в дію 29.01.1994, тобто фактично через рік після звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Таким чином, Ліквідаційна комісія безпідставно не направила до МВС подані позивачем документи для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги.

Оскільки законодавцем чітко визначено, що виключно Міністерство внутрішніх справ України приймає рішення про надання або відмову у наданні одноразової грошової допомоги, а орган внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, лише надсилає пакет документів, які надані колишнім працівником міліції, то слід дійти висновку, що в порушення пункту 8 Порядку №850 відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає одноразову грошову допомогу, щодо відсутності у позивача права на її призначення, а відтак, і відсутності необхідності в направленні документів.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставини у справі суд виснуває, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу одноразової грошової допомоги не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Ліквідаційної комісії щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зобов`язання відповідача відповідно до вимог Порядку №850 подати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо відмови в поданні до Міністерства внутрішніх справ України документів для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Винниченка, 11, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій