Справа № 420/10583/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області (код ЄРПОУ 38478526) від 13 липня 2022 року (протокол №71) про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю;

зобов`язати Раду адвокатів Одеської області () прийняти у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) присягу адвоката та безоплатно видати їй свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Позовна заява надійшла за допомогою системи "Електронний суд".

Обґрунтування позовних вимог

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 з 01.10.2020 року обіймає посаду заступника начальника відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Водночас, 18 серпня 2021 року Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області видала їй свідоцтво серії НОМЕР_2 про складення кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 17 серпня 2021 року №125-18/21. Строк дії свідоцтва до 17 серпня 2024 року. З 01 грудня 2021 року по 01 червня 2022 року згідно з направленням Ради адвокатів Одеської області від 19 листопада 2021 року серії ОД №001885 позивачка проходила стажування, виконала порядок проходження стажування, сплатила внески за проходження стажування та сформувала відповідні звіти.

Як вказує позивачка, після завершення стажування, 03 червня 2022 року вона звернулася до Ради адвокатів Одеської області із заявою, в якій виклала прохання провести оцінку результатів стажування та видати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. На засіданні Ради адвокатів Одеської області 15 червня 2022 року під час захисту стажування надано позитивну оцінку.

Позивачкою також зазначено, що 13 липня 2022 року відбулося засідання Ради адвокатів Одеської області, на якому за результатами розгляду її заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відмовлено у її задоволені на підставі вимог щодо несумісності на підставі ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Не погоджуючись із рішенням Ради адвокатів Одеської області про відмову у задоволенні заяви про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав порушення вимог законодавства сумісності адвокатської діяльності з роботою на посаді заступника начальника відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Так, позивачка зазначила, що обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статус адвоката, тобто склала присягу та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч.2 ст.7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме: шляхом подання адвокатом у триденний строк з дня виникнення таких обставин до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Як вважає позивачка, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є тотожнім із безпосереднім її здійсненням, оскільки законом врегульовано види діяльності несумісні з діяльністю адвоката, а не з набуттям права здійснювати цю діяльність.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року адміністративний позов було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України.

11 серпня 2022 року позивачем через канцелярію суду подано заяву, зареєстровану за вхід. № 125717/22, про усунення недоліків позову, до якої додано квитанцію від 09 серпня 2022 року про сплату судового збору у розмірі 992, 40 грн.

Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу копію ухвали суду від 16 серпня 2022 року про відкриття провадження у справі направлено засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу (а.с. 41).

Однак, у встановлений судом строк, відповідач відзив на адміністративний позов не надав, з клопотаннями/заявами щодо продовження строку на подання відзиву до суду не звертався.

Згідно вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи сторонами не надавались, клопотання та додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала Свідоцтво серії НОМЕР_2 від 18 серпня 2021 року про складення кваліфікаційного іспиту відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську дальність», видане на підставі рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 17 серпня 2021 року № 125-18/21. Строк дії свідоцтва до 17 серпня 2024 року (а.с. 10).

На підставі рішення Ради адвокатів Одеської області №58 від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 направлена для проходження стажування, направлення від 19 листопада 2021 року серії ОД №001885 (а.с. 9).

Рішенням від 13 липня 2022 року, оформленим витягом з протоколу № 71 засідання Ради адвокатів Одеської області, за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю вирішено: відповідно до ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» про вимоги щодо несумісності, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її заяви (а.с. 11).

Відповідно до змісту вказаного рішення, ОСОБА_1 склала кваліфікаційний іспит, отримала направлення для проходження стажування, закінчила стажування та при звіті проходження стажування отримала позитивний результат. Станом на 11.07.2022 року займає посаду заступника начальника відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. ОСОБА_1 просила Раду видати їй свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю без звільнення з посади, яку вона обіймає.

Отже, рішенням Ради адвокатів Одеської області від 13 липня 2022 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з несумісністю, внаслідок зайняття нею посади заступника начальника відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (у редакції, чинній на момент складення позивачем кваліфікаційного іспиту), адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 2 зазначеної вище статті Закону визначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, а саме особа, яка:

1) має непогашену чи незняту в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого, особливо тяжкого злочину, а також нетяжкого злочину, за який призначено покарання у виді позбавлення волі;

2) визнана судом недієздатною чи обмежено дієздатною;

3) позбавлена права на заняття адвокатською діяльністю, - протягом двох років з дня прийняття рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) звільнена з посади судді, прокурора, слідчого, дізнавача, нотаріуса, з державної служби або служби в органах місцевого самоврядування за порушення присяги, вчинення корупційного правопорушення, - протягом трьох років з дня такого звільнення.

Таким чином, зазначений перелік осіб, які не можуть бути адвокатом, є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, з аналізу частини першої статті 6 Закону вбачається, що обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є, зокрема, складення особою присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Вимоги щодо несумісності визначає стаття 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, відповідно до ч. 1 цієї статті (у редакції від 16.07.2021 року, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), несумісною з діяльністю адвоката є:

1) робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції";

2) військова або альтернативна (невійськова) служба;

3) нотаріальна діяльність;

4) судово-експертна діяльність.

Вимоги щодо несумісності з діяльністю адвоката, передбачені пунктом 1 цієї частини, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі).

Отже, несумісною з діяльністю адвоката є, серед іншого, робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Стаття 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначає коло суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Зокрема, відповідно до пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Тобто, суб`єктами, на яких поширюється дія даної норми Закону є, зокрема, державні службовці.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 01.10.2020 року обіймає посаду заступника начальника відділу організації правової роботи юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Тобто, є державним службовцем.

Водночас, з системного аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що законодавство встановлює відповідні обмеження лише щодо безпосереднього здійснення адвокатської діяльності, яка спрямована на надання правової допомоги.

Проте, жодний нормативний акт не обмежує осіб, які перебувають на публічній, державній службі, службі в органах місцевого самоврядування брати участь у відповідних процедурах добору та отримувати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Лише факт отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не є свідченням порушення вимог щодо несумісності, поки особа, яка отримала таке свідоцтво, не почне вчиняти дій, які можуть бути визначені як адвокатська діяльність відповідно до статей 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, за приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

При цьому, частина перша статті 19 Закону визначає види адвокатської діяльності, тобто конкретні активні, безпосередні дії, такі як:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини несумісності можуть виникнути лише в особи, яка вже набула статусу адвоката, отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та безпосередньо здійснює таку діяльність, однак такі обставини можуть бути усунуті на підставі ч. 2 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", у разі виникнення обставин несумісності, встановлених частиною першою цієї статті, адвокат у триденний строк з дня виникнення таких обставин подає до ради адвокатів регіону за адресою свого робочого місця заяву про зупинення адвокатської діяльності.

За приписами пункту 1 частини першої ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, - з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката (п. 1 ч. 3 ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач передчасно та безпідставно зазначив в оскарженому рішенні про наявність у позивача, на час розгляду його заяви щодо видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, обставин несумісності, пов`язаних з обійманням посади державної служби, як таких, що перешкоджають отриманню нею свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підставі наведеного нормативно-правового регулювання, слід зазначити, що складання особою присяги та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не свідчить про безпосереднє здійснення особою адвокатської діяльності.

Отже, отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю підтверджує саме факт набуття особою, у тому числі тією, трудова діяльність якої несумісна з адвокатською, права здійснювати таку діяльність.

Законодавчі обмеження чи заборони отримувати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю посадовими особами місцевого самоврядування відсутні, оскільки таку діяльність можливо зупинити після отримання відповідного свідоцтва.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення від 13 липня 2022 року, оформлене витягом з протоколу № 71 засідання Ради адвокатів Одеської області, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, на підставі наявності обставин несумісності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Ради адвокатів Одеської області видати позивачу свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач з метою набуття статусу адвоката та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виконав усі необхідні передумови, зокрема склав кваліфікаційний іспит та успішно пройшов стажування, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", наступними обов`язковими складовими набуття статусу адвоката є складення присяги адвоката України та отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", особа, стосовно якої радою адвокатів регіону прийнято рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, не пізніше тридцяти днів з дня прийняття цього рішення складає перед радою адвокатів регіону присягу адвоката України.

Особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, чинне законодавство визначає процедуру набуття статусу адвоката, яка завершується складенням присяги адвоката України та отриманням свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не отримала свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та не склала Присягу адвоката України в силу прийняття відповідачем рішення в частині вимог щодо несумісності, яке визнається судом протиправним.

При цьому, відповідачем не надано, а судом не встановлено жодних доказів, які б підтверджували наявність будь-яких інших перешкод для видачі позивачу свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю після складення Присяги адвоката України.

Як передбачено ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов:

1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача;

2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача;

3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення;

4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вирішуючи даний спір, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Ради адвокатів Одеської області привести ОСОБА_1 до Присяги адвоката та видати їй свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Саме такий судовий захист суд вважає ефективним, достатнім та повним для відновлення прав позивача.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 992,40 грн., де 992,40 грн. - ставка судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 243-246, 250, 255-258, 262, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ради адвокатів Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради адвокатів Одеської області від 13 липня 2022 року, оформлене витягом з протоколу № 71 засідання Ради адвокатів Одеської області, про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зобов`язати Раду адвокатів Одеської області привести ОСОБА_1 до Присяги адвоката та видати їй свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Стягнути з Ради адвокатів Одеської області (; 65026, м. Одеса, вул. Жуковського, 14) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992, 40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Рада адвокатів Одеської області (; 65026, м.Одеса, вул. Жуковського, 14).

Суддя О.В. Глуханчук