Справа № 260/2174/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 260/2174/22 пров. № А/857/12480/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Плеханова З.Б.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати Рішення ГУ ДПС України в Закарпатській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3749474/43220610 від 02 лютого 2022 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 24 січня 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 березня 2021 року між ним та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН, та сплачено авансові платежі в розмірі 2436150,00 грн. Однак, в подальшому, враховуючи положення пункту 4.6. Договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року, 24 січня 2022 року зазначений договір був розірваний, а тому сплачений аванс підлягав поверненню. Вказує, що одночасно 24 січня 2022 року сторонами укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 46/БОН на суму 3051104,40 грн. та угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 2436150,00 грн. Решта суми за договором № 46/БОН підлягала перерахунку на поточний рахунок продавця. Зазначає, що з метою приведення відомостей в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідність до вказаних вище обставин ним складено та направлено на реєстрацію розрахунки коригування, в тому числі, № 9 від 24 січня 2022 року, однак реєстрацію такого було зупинено на підставі п. 4, 6 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Звертає увагу, що при цьому конкретного переліку документів, що необхідно надати, визначено не було. В подальшому контролюючим органом відмовлено в реєстрації розрахунку коригування з мотивів ненадання розрахункових документів та/або банківських виписок. Вважає таке рішення протиправним, оскільки при його прийнятті не було враховано поданих пояснень щодо повернення коштів ОСОБА_1 в порядку зарахування зустрічних однорідних вимог та підтверджуючих виписок з особового рахунку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано жодних документів, що підтверджують факт повернення коштів, а повернення заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у розумінні Податкового кодексу України не є підставою для складання розрахунку коригування по попередньо отриманим авансам. Підставою для складення розрахунків коригування може бути тільки факт повернення коштів контрагентам, а підтверджуючим документом для цього може бути тільки банківська виписка або платіжне доручення. Відсутність у квитанції конкретного переліку документів жодним чином не впливає на критерії чіткості, зрозумілості та обґрунтованості рішення комісії ГУ ДПС у Закарпатській області, оскільки квитанція і рішення це два окремих та не пов`язаних документи. При цьому квитанція не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є тільки повідомленням платнику про зупинення реєстрації накладної, не впливає на права платника податків і не створює будь-яких обов`язків для нього.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що положення ст. 192 ПК України не містять застережень щодо неможливості проведення такого коригування у разі повернення попередньої оплати за розірваним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог по іншому договору. Вказує, що у разі, якщо умови договору купівлі-продажу не виконані, а сторони домовилися про припинення зустрічних однорідних вимог, то така операція з метою оподаткування ПДВ прирівнюється до розторгнення угод на постачання таких товарів, і тягне за собою обов`язок скласти та зареєструвати відповідні розрахунки коригування до податкових накладних. Звертає увагу на те, що вказане узгоджується з відповідними роз`ясненнями контролюючого органу на офіційному веб-сайті.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що у цьому випадку не допускається зарахування зустрічних вимог, оскільки Договором купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року передбачено повернення коштів покупцю виключно на поточний або інший банківський рахунок покупця.

Представником позивача подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначено, що укладений між Товариством та ОСОБА_1 правочин (угода про розірвання договору від 24 січня 2022 року) не містить обмеження чи заборону на зарахування зустрічних грошових вимог, волевиявлення таких суб`єктів викладено у письмовій формі, є чітким та зрозумілим.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області подано додаткові пояснення, у яких вказано, що приписами ч. 1 ст. 602 ЦК України передбачено, що не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом укладення Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки Договором купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року було передбачено інший порядок повернення коштів покупцю.

Представником позивача подано заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких вказано, що податковий орган не вправі втручатись у договірні відносини позивача та ОСОБА_1 , а тим паче обмежувати можливість зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, за відсутності чіткої заборони як в податковому, так і цивільному законодавсті.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу, додаткових пояснень, заперечень на додаткові пояснення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 09 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Закарпатська будівельна компанія (далі ТОВ «Закарпатська будівельна компанія») (далі - продавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН (далі Договір № 18/БОН), відповідно до умов якого продавець відчужує (продає), а покупець набуває (придбає) майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, визначених даним договором, у відповідності до норм законодавства України, що визначають загальні положення щодо купівлі-продажу (т.2., а.с.159-165).

Об`єкт нерухомості, майнові права на який відчужуються за даним договором, знаходиться в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , який споруджується продавцем, та характеризується наступним чином: нежитлове приміщення (комерційного призначення) № 5 літера а, 95 кв.м, поверх цокольний.

Відповідно до п. 4.3 Договору № 18/БОН, орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 3164355,00 грн. з 20% ПДВ (527392,50 грн.), але не менше гривневого еквіваленту 114000,00 доларів США, згідно середньокомерційного курсу банківських установ на території міста Ужгорода в момент підписання даного договору та здійснення по ньому будь-яких платежів (розрахунків).

Згідно з п. 4.4 Договору № 18/БОН розрахунки між сторонами здійснюються протягом всього строку дії договору в наступному порядку:

- покупець перераховує суму грошових коштів в розмірі 3164355,00 грн. з 20% ПДВ (527392,50 грн.), але не менше гривневого еквіваленту 114000,00 доларів США, згідно середньокомерційного курсу банківських установ на території міста Ужгорода в момент здійснення платежу, на поточний (інший банківський рахунок) продавця, згідно виставлених останнім рахунків, але не пізніше 31 серпня 2021 року;

- рахунки видані продавцем дійсні протягом 5 робочих днів. Рахунок, виданий продавцем, підлягає сплаті протягом 5 робочих днів з моменту його видачі;

- покупець має право на дострокове виконання своїх грошових зобов`язань за наявності письмового погодження продавця.

Нормами п. 5.3.2.1 Договору № 18/БОН передбачено право покупця відмовитися від цього договору шляхом дострокового його розірвання на умовах, визначених даною угодою.

Так, відповідно до п. 6.1 Договору № 18/БОН, у випадку розірвання або припинення цього договору з ініціативи покупця, на умовах та з підстав, визначених у цьому договорі, продавець протягом 30 банківських днів з моменту повної оплати майнових прав на об`єкт нерухомого майна, які є предметом цього договору, третьою особою, зобов`язаний повернути всі грошові кошти, отримані від покупця без індексації, з утриманням винагороди у випадках, визначених цим договором.

Припинення договору в двосторонньому порядку здійснюється шляхом укладення Угоди про розірвання цього договору (п. 8.3 Договору № 18/БОН).

На виконання умов вищезазначеного договору ОСОБА_1 було проведено попередню оплату вартості майнових прав шляхом перерахунку наступних авансових платежів на поточний банківський рахунок ТОВ «Закарпатська будівельна компанія», в тому числі: 09 березня 2021 року в сумі 277000,00 грн., в тому числі ПДВ 46166,67 грн.

У зв`язку з надходженням вказаних коштів 26 листопада 2021 року ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» сформовано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 76.

Загалом сума сплачених ОСОБА_1 в рахунок попередньої оплати авансових внесків склала 2436150,00 грн.

В подальшому 24 січня 2022 року між ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» та фізичною особою ОСОБА_1 була укладена угода про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №18/БОН від 09 березня 2021 року, відповідно до п. 4 якої сторонами досягнуто згоди, що сплачена покупцем сума грошових коштів в розмірі 2436150,00 грн. з 20% ПДВ (в розмірі 406025,00 грн.) підлягає поверненню, або іншим чином зарахуванню по грошових зобов`язаннях покупцеві протягом 60 календарних днів з моменту підписання даної угоди (т.2., а.с.199).

Одночасно 24 січня 2022 року між ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» (далі - продавець) та фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 46/БОН (далі Договір № 46/БОН), відповідно до умов якого продавець відчужує (продає), а покупець набуває (придбає) майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, визначених даним договором, у відповідності до норм законодавства України, що визначають загальні положення щодо купівлі-продажу (т.3., а.с.34-38).

Об`єкт нерухомості, майнові права на який відчужуються за даним договором, знаходиться в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , який споруджується продавцем, та характеризується наступним чином: нежитлове приміщення (комерційного призначення) № 104 (проектна адреса), 91,6 кв.м, поверх перший.

Згідно з п. 4.2 Договору № 46/БОН загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості становить 3051104,40 грн. з 20% ПДВ (у розмірі 508517,40 грн.).

Відповідно до п. 4.3 Договору № 46/БОН, розрахунок між сторонами здійснюється протягом всього строку дії цього договору, але не пізніше 31 березня 2022 року.

Окрім того, 24 січня 2022 року між ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» (боржник за угодою про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року, кредитор за договором купівлі-продажу № 46/БОН від 24 січня 2022 року, сторона-1) та фізичною особою ОСОБА_1 (кредитор за угодою про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року та боржник за договором купівлі-продажу № 46/БОН від 24 січня 2022 року, сторона-2) було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з якою з моменту її підписання сторона-1 вважається такою, що виконала свої зобов`язання перед стороною-2 згідно угоди від 24 січня 2022 року про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року на загальну суму 2436150,00 грн (т.3., а.с.41).

Пунктом 5 Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог визначено, що з моменту укладення та підписання даної угоди сторони зараховують суму грошових коштів в розмірі 2436150,00 грн. згідно п. 4 угоди в рахунок часткової оплати вартості майнових прав на нежитлове приміщення (комерційного призначення) №104, загальною площею 91,60 кв. м, що розташоване на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 46/БОН від 24 січня 2022 року на суму 3051104,00 грн. з 20% ПДВ, а сторона-2 вважається такою, що частково виконала свої зобов`язання перед стороною-1. Решта грошового зобов`язання сторони-2 перед стороною-1 в загальному розмірі 614954,40 грн. з 20% ПДВ підлягає виконанню стороною-2 шляхом перерахування таких грошових коштів на поточний рахунок сторони-1 до 31 березня 2022 року включно.

У зв`язку з вищенаведеним та укладенням угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» 24 січня 2022 року складено та надіслано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, в тому числі, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 до податкової накладної № 76 від 26 листопада 2021 року, в якому було скориговано показники такої податкової накладної шляхом зменшення податкового зобов`язання на 44833,33 грн. та обсягів постачання без урахування податку на додану вартість, що оподатковується за основною ставкою на 224166,67 грн (т.1., а.с.33).

Однак, проведення реєстрації було зупинено на підставі п. 201.16 п. 201 Податкового кодексу України, як такої, що відповідає п.п. 4, 6 Критеріїв ризиковості здійснення операції (у розрахунку коригування, складеному до податкової накладної, передбачається зміна номенклатури товару/послуги 0011, які відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються)) (т.1., а.с.25).

При цьому платнику податків запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

26 січня 2022 року ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» надіслало комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування ГУ ДПС у Закарпатській області (далі Комісія ГУ ДПС у Закарпатській області) пояснення № 8/ДПС/РК/011, в яких проінформовано стосовно підстав проведення коригування зареєстрованої раніше податкової накладної та долучено відповідні первинні документи та податкову звітність.

До повідомлення, серед інших документів підприємством надано:

- банківські виписки про отримання платежів від ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 на загальну суму 2436150,0 грн. (Виписки з особового рахунку №№ бн від 09.03.2021р., 22.03.2021р., 12.04.2021р., 21.04.2021р., 13.05.2021р., 07.06.2021р., 15.06.2021р., 29.06.2021р., 27.10.2021р., 17.11.2021р., 26.11.2021р.)

- Договір купівлі - продажу майнових прав №18/Б0Н від 09.03.2021,

- Угоду про розірвання Договору купівлі - продажу майнових прав №18/Б0Н від 09.03.2021, від 24.01.2022,

- Договір купівлі - продажу майнових прав № 46/БОН від 24.01.2022,

- Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог № бн від 24.01.2022р.

- Витяг з реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ № ЗК12-3 від 08.04.2021р.

- Декларацію з ПДВ за грудень (12) 2021р., Декларацію з ПДВ за жовтень (10)

2021р.

- Податкову декларація з податку на прибуток підприємств від 22.02.2021р. Декларацію з ПДВ за листопад (11) 2021р.

- Ліцензія № 64-Л від 13.11.2019р. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 288128323 від 02.12.2021р.

- Договір позички № бн від 01.10.2020р.; Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням на підставі Договір генерального підряду № бн від 22.01.2020р..

- МУО-Дозвіл на виконання будівельних робіт

- Договір оренди нерухомого майна № 1 від 25.11.2019р.;

- Лист Головного управління ДПС у Закарпатській області № 130766 Адв 07-16- 18-01-10 від 22.10.2021р.

- Угода про розірвання договору суборенди земельної ділянки № бн від 23.04.2020р. № бн від 22.11.2021р.

- Повідомлення про прийняття працівника на роботу від 30.01.2020р.;

- Протокол № 42020 від 12.03.2020

- Пояснення.

За результатами розгляду поданого повідомлення 02 лютого 2022 року Комісією ГУ ДПС у Закарпатській області прийнято рішення № 3749474/43220610 про відмову у реєстрації розрахунку коригування № 11 від 24 січня 2022 року, обґрунтоване неподанням платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому п. 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до норм п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлений обов`язок продавця товарів/послуг при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Абз. 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи слідує, що у зв`язку з надходженням на рахунок ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» авансового платежу у розмірі 269000,00 грн (в т.ч. ПДВ 44833,33 грн.) за укладеним з ОСОБА_1 договором купівлі-продажу 09 березня 2021 року позивачем було складено та скеровано до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 76 від 26 листопада 2021 року. Однак, в подальшому зазначений договір купівлі продажу було розірваний сторонами, а сплачений авансовий платіж не повернуто покупцю, а зараховано в якості сплати фінансового зобов`язання ОСОБА_1 за укладеним 24 січня 2022 року з ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» договором купівлі-продажу № 46/БОН, в якості зарахування зустрічних однорідних вимог.

З метою відображення вказаної операції в податковому обліку позивачем було складено та надіслано до Єдиного реєстру податкових накладних розрахунок коригування раніше складеної податкової накладної № 76 від 26 листопада 2021 року.

Нормами ст. 192 ПК України передбачено порядок здійснення коригування до податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Згідно з п. 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165).

Пунктом 3 Порядку №1165 передбачено, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно п. 5 Порядку № 1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджено також Критерії ризиковості здійснення операцій, серед яких, зокрема:

- складення розрахунку коригування постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для товарів за кодами згідно з УКТЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для послуг за кодами відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого/такої товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, поданому для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (надається) (пункт 4);

- складення розрахунку коригування на зменшення податкових зобов`язань до податкової накладної, складеної та зареєстрованої постачальником товарів/послуг на неплатника податку на додану вартість, та подання для реєстрації в Реєстрі у строк, що перевищує 14 календарних днів з дня складення податкової накладної, зареєстрованої в Реєстрі без порушення граничних строків реєстрації, встановлених Кодексом (пункт 6).

Із матеріалів справи слідує, що на наявність вказаних обставин посилається Головне управління ДПС у Закарпатській області як на підставу прийняття рішення про зупинення реєстрації розрахунку коригування № 11 від 24 січня 2022 року.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 Порядку № 1165).

Згідно з п. 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі Наказ № 520).

Пунктом 3 наказу № 520 встановлено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 4 Наказу № 520).

У пункті 5 Наказу № 520 наведено примірний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

-договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

-розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 11 Наказу № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

-та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

-та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що з метою забезпечення проведення реєстрації розрахунку коригування до раніше поданої податкової накладної ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» подало до контролюючого органу пояснення № 8/ДПС/РК/011, в яких проінформовано стосовно підстав проведення такого коригування. До таких, серед іншого, було долучено копії договорів купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року та № 46/БОН від 24 січня 2022 року, угоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року та угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог б/н від 24 січня 2022 року.

Проаналізувавши вищевказані правові норми та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що долучених позивачем документів було достатньо для встановлення обставин та підстав формування розрахунку коригування № 11 від 24 січня 2022 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» не надало розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, які б підтверджували факт повернення раніше сплаченого ОСОБА_1 авансового платежу. При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що повернення заборгованості шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у розумінні ПК України не є підставою для складання розрахунку коригування по попередньо отриманим авансам.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції у огляду на наступне.

Положення цивільного законодавства передбачають можливість розірвання раніше укладеного між сторонами договору та припинення зобов`язання за таким за домовленістю сторін. При цьому, нормами ст. 601 Цивільного кодексу України передбачена можливість припинення зобов`язання шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Із матеріалів справи слідує, що у спірних правовідносинах ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» та фізична особа ОСОБА_1 скористалися таким правом при розірванні договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН від 09 березня 2021 року шляхом укладення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якої вирішили зарахувати раніше сплачений ОСОБА_1 авансовий платіж по договору купівлі-продажу майнових прав № 18/БОН в рахунок часткової оплати по укладеному між тими самими сторонами 24 січня 2022 року договору купівлі-продажу майнових прав № 46/БОН.

Нормами ПК України передбачена необхідність коригування суми податкових зобов`язань та податкового кредиту, а також формування розрахунку коригування до раніше надісланих до реєстрації податкових накладних, в тому числі, у разі повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг. При цьому, положення ст. 192 ПК України не містять застережень щодо неможливості проведення такого коригування у разі повернення попередньої оплати за розірваним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог по іншому договору.

Тому колегія суддів вважає, що якщо продавцем - платником ПДВ на дату отримання попередньої (авансової) оплати за договором були визначені податкові зобов`язання з ПДВ та надалі за домовленістю сторін дія договору припиняється, а попередня (авансова) оплата зараховується в рахунок оплати товарів/послуг за іншим договором, то продавець платник ПДВ має право скласти розрахунок коригування до податкової накладної, складеної на дату отримання такої попередньої (авансової) оплати, або зменшити нараховану суму податкових зобов`язань з ПДВ.

Складання такого розрахунку здійснюється на дату підписання документа, на підставі якого кошти, отримані за першим договором, будуть зараховані в рахунок оплати вартості товарів/послуг за другим договором.

Такий розрахунок коригування до податкової накладної, відповідно до п. 192.1 ст. 192 ПК України, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Вищевказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 22 червня 2022 року у справі № 826/2485/16.

Крім того, Державна фіскальна служба України у своєму листі від 05 лютого 2019 року № 401/6/99-99-15-03-02-15/ІПК надала аналогічне трактування порядку внесення змін до раніше поданої до реєстрації податкової накладної у разі повернення попередньої оплати шляхом зарахування такої в рахунок оплати за вартість іншого товару.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що розрахунок коригування № 11 від 24 січня 2022 року сформований, відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307 із зазначенням причини коригування 103, який відповідає причині коригування Повернення товару або авансових платежів, а подані позивачем документи у повній мірі підтверджували причини коригування податкових зобов`язань у раніше поданій податковій накладній.

Стосовно покликань суду першої інстанції на те, що квитанція про зупинення реєстрації розрахунку коригування не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є тільки повідомленням платнику про зупинення реєстрації накладної, не впливає на права платника податків і не створює будь-яких обов`язків для нього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначит таке.

Згідно усталеної практики Верховного Суду у вказаній категорії справ, якщо у квитанції про зупинення реєстрації спірного розрахунку коригування чи податкової накладної не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію РК в ЄРПН, вказане свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/РК.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі № 815/2985/18.

В той же час, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної/РК призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації спірного розрахунку коригування та належно скористатись правом на захист.

Незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності Критеріям, вказане не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС.

Таке правозастосування викладене у постановах Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20, № 640/10988/20.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в Комісії ГУ ДПС у Закарпатській області були відсутні підстави для відмови позивачу у реєстрації розрахунку коригування № 11 від 24 січня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому рішення ГУ ДПС України в Закарпатській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3749474/43220610 від 02 лютого 2022 року слід скасувати у зв`язку із його протиправністю.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН спірний розрахунок коригування, то пунктом 19 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року № 1246, зокрема, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати розрахунок коригування № 11 від 24 січня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

В апеляційній скарзі представник позивача просить: вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції шляхом солідарного стягнення з бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області та ДПС України понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 8000 грн; вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з апеляційним переглядом судового рішення шляхом солідарного стягнення з бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області та ДПС України понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 23721 грн 50 коп. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 3000 грн.

На підтвердження надання послугу суді апеляційної інстанції, до відповіді на відзив на апеляційну скаргу долучено Акт надання правової допомоги від 07 жовтня 2022 року, Звіт про надання правової допомоги, згідно Договору про надання правової допомоги № 39/1 від 02 березня 2022 року, платіжне доручення № 710 від 07 жовтня 2022 року на суму 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Із матеріалів справи слідує, що 02 березня 2022 року між Адвокатським бюро «Адвоката Ільницького» та ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 39/1 (далі Договір).(т.3., а.с.112-119).

Згідно з п. 1.1. Договору Клієнт доручає, а Бюро бере на себе зобов`язання надавати усіма законними методами та засобами правову допомогу Клієнту, згідно переліку визначеного цим Договором, у всіх справах, які прямо та/або опосередковано пов`язані із супроводженням діяльності, захтстом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплатити Адвокатському бюро гонорар (винагороду) за таку надану правову допомогу та компенсувати фактично понесені витрати пов`язані з її наданням, в порядку, на мовах та у обсязі визначеним цим Договором.

Відповідно до п.1.7 Договору оплата гонорару, визначеного в п.1.6.1. даної Угорди, здійснюється по факту надання правової допомоги, згідно виставлених Бюро актів надання правової допомоги.

Згідно з п. 2.5. Договору Клієнт зобов`язаний протягом 2 банківських днів з моменту прийняття правової допомоги оплатити гонорар Адвокатському бюро.

07 жовтня 2022 року між ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» та адвокатським бюро «Адвоката Ільницького» складено та підписано акт надання правової (правничої) допомоги № б/н від 07 жовтня 2022 року, з якого слідує, що Адвокатське бюро передало (надало), а ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» прийняло (отримано) правову (правничу допомогу) з представництва інтересів Клієнта та складення апеляційної скарги на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року по справі № 260/2174/22, обсягом (кількістю) 3 робочі години, вартість за одну робочу годину 3000 грн, загальною вартістю в 3000,00 грн.

Із платіжного доручення № 710 від 07 жовтня 2022 року слідує, що ТОВ «Закарпатська будівельна компанія» оплачено Адвокатському бюро «Адвоката Ільницького» 3000,00, призначення платежу: гонорар за представництво інтересів клієнта в апеляційному провадженні у справі № 260/2174/22.

Таким чином, в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Головним управлінням ДПС у Закарпатській області подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якому вказано, що зазначення представником позивача у акті надання правової допомоги від 07 жовтня 2022 року часу, необхідного для підготовки відповідного документу є необгрунтованим і очевидно завищеним.

Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Ільницьким М.П. апеляційну скаргу, яку складено на 9 арк., додатки до апеляційної скарги на 90 арк.

Проаналізувавши матеріали клопотання про стягнення витрат на правову допомогу, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, заперечення на клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Колегія суддів відхиляє доводи Головного управління ДПС у Закарпастській області щодо неспівмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу часу, необхідного для підготовки апеляційної скарги, оскільки визначений у акті надання правової (правничої) допомоги № б/н від 07 жовтня 2022 року час на складення апеляційної скарги в обсязі 3 робочі години є обгрунтованим та співмірним із обсягом виконаних робіт.

Колегія суддів також враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у додатковій постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 та у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Закарпатській області та ДПС України солідарно з кожного по 1500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді апеляційної інстанції.

Стосовно клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу у суді першої інстанції, то колегія суддів вважає, що у задоволенні такого слід відмовити, оскільки у матеріалах справи відсутні докази понесення таких витрат.

Із матеріалів справи слідує, що у відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача вказано, що підтверджуючі документи щодо судових витрат будуть додані до матеріалів справи в строки та порядку визначеному процесуальним законом, однак в порушення вимог ч. 7 ст. 139 КАС України такі докази не були подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивачем за подання позову та апеляційної скарги згідно із платіжним дорученнями № 619 від 17 травня 2022 року на суму 2481 грн та платіжним дорученням № 677 від 18 серпня 2022 року на суму 3721,50 грн сплачено судовий збір у загальному розмірі 6202,50 грн, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Закарпатській області та ДПС України солідарно з кожного по 3101,25 грн.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» задовольнити повністю.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року у справі № 260/2174/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3749474/43220610 від 02 лютого 2022 року Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС України в Закарпатській області.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 24 січня 2022 року, поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, 52, м. Ужгород, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» (пл. Б. Хмельницького, 2а, кв. 6, м. Ужгород, 88000, ) судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 3101 грн 25 коп (три тисячі сто одна гривня двадцять п`ять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 1500 грн 00 коп (одна тисяча п`ятсот гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатська будівельна компанія» (пл. Б. Хмельницького, 2а, кв. 6, м. Ужгород, 88000, ) судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 3101 грн 25 коп. (три тисячі сто одна гривня двадцять п`ять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 1500 грн 00 коп. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.