Справа № 160/23912/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2022-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/23912/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рєалтрейд» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 р. (суддя Луніна О.С.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рєалтрейд» до Дніпровської митниці, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування рішення та стягнення шкоди

в с т а н о в и В:

30.11.2021 р. ТОВ «Рєалтрейд» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення та стягнення шкоди, де просили визнати протиправними, скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 05.11.2021 р. № UA110160/2021/000330/1 і № UA110160/2021/000331/1 та стягнути з рахунків Державного бюджету України на користь ТОВ «Рєалтрейд» заподіяну шкоду в розмірі 36 456,48 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 р. замінений відповідач Дніпровська митниця Держмитслужби на його правонаступника Дніпровську митницю, як відокремлений підрозділ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2022 р. адміністративний позов задоволений частково, визнані протиправними та скасовані рішення Дніпровської митниці Держмитслужби від 05.11.2021 р. № UA110160/2021/000330/1 та № UA110160/2021/000331/1, в решті позову відмовлено.

22.04.2022 р. на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення на користь ТОВ «Рєалтрейд» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.

04.05.2020 р. Дніпровська митниця до суду подала клопотання про відмову ТОВ «Рєалтрейд» в задоволенні клопотання про відшкодування витрат, посилаючись на не обгрунтованість витрат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 р. в задоволенні клопотання ТОВ «Рєалтрейд» про розподіл судових витрат по справі відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що наданими до суду документами витрати на правничу допомогу не підтверджені.

Не погодившись з ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 р. позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати ухвалу суду, ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд прийняв ухвалу без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, процесуальний закон надає правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Оскільки суд першої інстанції вже приймав рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та виніс оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та винести додаткове рішення по справі.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що з наданих позивачем доказів щодо витрат на правничу допомогу, встановлено, що його витрати складають 15 000 грн за:

-формування запиту з переліком необхідних документів для здійснення їх правової експертизи та формування правової позиції щодо предмету спору 0,5 год -700 грн;

-юридичний аналіз та правова експертиза отриманих документів, формування правової позиції 1,5 год - 1 500 грн;

-виїзна усна правова консультація адвокатами АО «Адвіс» - 5 год - 3 500 грн;

-підготовка позовної заяви: визначення підстав і предмету позову, доказів на обгрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка позову як документу 4 год - 3 000 грн;

-підготовка додатків до позову, а саме виготовлення копій відповідно до кількості учасників, перевірка і складення всіх додатків до позову, в т,ч. й квитанції про оплату судового збору, зустріч з клієнтом з метою підписання позову та засвідчення належним чином всіх додатків до позову, подача позову до суду 4 год - 3 000 грн;

-підготовка відповіді на відзив, визначення підстав і предмету, додаткових доказів на обгрунтування позовних вимог, підготовка відповіді на відзив як документу 4 год - 3 000 грн;

-здійснення контролю призначення справи до розгляду 300 грн.

Як вбачається з матеріалів справи: формування запиту з переліком необхідних документів для здійснення їх правової експертизи та формування правової позиції щодо предмету спору, юридичний аналіз та правова експертиза отриманих документів, формування правової позиції, виїзна усна правова консультація адвокатами АО «Адвіс», а також -здійснення контролю призначення справи до розгляду, на що представником позивача витрачено 7 год, та оцінено в 6 000 грн є, лише, загальні фрази, не підтверджені жодними належними доказами.

Крім того, щодо підготовка позовної заяви: визначення підстав і предмету позову, доказів на обгрунтування позовних вимог, вираховування розміру судового збору, підготовка позову як документу, на що витрачено 4 год та оцінено в 3 000 грн; щодо підготовки додатків до позову, а саме виготовлення копій відповідно до кількості учасників, перевірка і складення всіх додатків до позову, в т,ч. й квитанції про оплату судового збору, зустріч з клієнтом з метою підписання позову та засвідчення належним чином всіх додатків до позову, подача позову до суду, на що витрачено 4 год, та оцінено в 3 000 грн, а також щодо підготовка відповіді на відзив, визначення підстав і предмету, додаткових доказів на обгрунтування позовних вимог, підготовка відповіді на відзив як документу, на що витрачено 4 год та оцінено в 3 000 грн, суд зазначає, розмір оплати таких послуг, враховуючи предмет спору, обставини справи та докази по справі, значно завищений від дійсних витрат.

Також з матеріалів справи слідує, що на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надані: договір про надання професійної правничої ( правової) допомоги від 11.11.2021 р., акт приймання передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 21.04.2022 р.; рахунок на оплату №53 від 21.04.2022 р, де зазначено надання професійної правничої допомоги згідно акту приймання передачі від 21.04.2022 р. на суму 15 000 грн; платіжне доручення №6200 від 22.04.2022 р. на суму 15 000 грн, де зазначено, що призначення платежу надання професійної правничої допомоги згідно акту приймання передачі від 21.04.2022 р. № 53.

Статтею 134 КАС України передбачено, що « 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції, враховуючи обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, керуючись, принципами справедливості та верховенства права, вважає за необхідне апеляційну скаргу та клопотання позивача частково задовольнити, скасувати ухвалу суду та ухвалити додаткове рішення і стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст. ст. 134, 252 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рєалтрейд» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 р. скасувати.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Рєалтрейд» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рєалтрейд» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

В іншій частині клопотання відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров