Справа № 420/5998/21
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2022 року

м. Київ

справа №420/5998/21

адміністративне провадження №К/990/30605/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року

у справі №420/5998/21

за позовом ОСОБА_1

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 02 грудня 2020 року №85-дв «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким її звільнено з посади заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі за перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, пункт 7 частини другої статті 65, пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»;

- поновити на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 09 березня 2021 року;

- стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 березня 2021 року по день винесення судового рішення по суті.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року № 85-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 березня 2021 року № 04/ДВ «Про внесення змін до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 грудня 2020 року № 85-дв «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 09 березня 2021 року.

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 березня 2021 року по 10 серпня 2021 року у сумі 54627 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 30 копійок.

Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 09 березня 2021 року та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року скасовано.

Ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу нове рішення про відмову в задоволенні позову.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 24 лютого 2022 року. В той же час, касаційну скаргу подано 21 вересня 2022 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування якого зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 24 лютого 2022 року було відправлено на електронну пошту тільки 21 березня 2022 року та отримано засобами електронного зв`язку 18 квітня 2022 року, що підтверджується відповідними скріншотами вхідних (за 21 березня 2022 року) та вихідних (за 18 квітня 2022 року) листів з електронної пошти позивача, копії яких додаються. 20 квітня 2022 року засобом поштового зв`язку «Укрпошта» позивачем було відправлено касаційну скаргу на Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року по справі № 420/5998/21. Вказує, що ніяких процесуальних документів з суду касаційної інстанції не отримала, доступ до ЄДРСР був закритим, тому для з`ясування результатів розгляду касаційної скарги звернулася до інформаційного центру Верховного Суду, де повідомили, що після розгляду касаційної скарги судом винесено ухвалу від 12 травня 2021 року та 27 червня 2022 року адвокат отримала копію ухвали від 12 травня 2021 року у справі № 420/5998/21, № К/990/10284/22, у формі електронного документа. 07 липня 2022 року позивач повторно звернулася зі скаргою до суду. Проте, ухвалою від 22 серпня 2022 року Верховний Суд ухвалив касаційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала. Вказує, що Засобом поштового зв`язку вказана ухвала не надходила, позивач з нею ознайомилась в ЄДРСР - 05 вересня 2022 року.

Вирішуючи клопотання скаржника в частині поновлення строків на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Вперше касаційну скаргу позивачем подано 20 квітня 2022 року надіславши її засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику, як така, що не містила достатніх підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження судових рішень.

Як вбачається з інформації, яка міститься в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" копія ухвали Верховного Суду від 12 травня 2022 року направлялася на поштову адресу скаржника, яку позивач зазначив в касаційній скарзі. Проте, вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «з інших причин».

В той же час, як вбачається із наданого скаржником скріншота вхідних листів з електронної пошти позивача, копію ухвали Верховного Суду від 12 травня 2022 року отримано стороною позивача 21 червня 2022 року та підтверджується інформацією, яка міститься в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду".

Повторно з касаційною скаргою скаржник звернувся лише 07 липня 2022 року надіславши її за допомогою служби кур`єрської доставки, тобто через 16 днів після отримання копії ухвали Верховного Суду від 21 вересня 2022 року.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року повторна касаційна скарга повернута скаржнику, як така, що не містила достатніх підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження судових рішень.

Копія ухвали Верховного Суду від 22 серпня 2022 року направлялася на поштову адресу скаржника, яку позивач зазначив в касаційній скарзі. Проте, вказане поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».

Втретє з касаційною скаргою позивач звернувся лише 21 вересня 2022 року тобто через 16 днів з дати ознайомлення з ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 вересня 2022 року, про що зазначено самим заявником.

Заявником повторно не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін.

Статтею 329 КАС України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з врахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків.

В той же час, як вже зазначалося вище, позивач вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, однак його скарга була повернута з огляду на її невідповідність встановленим КАС України вимогам щодо змісту такої скарги.

При цьому, суд касаційної враховує тривалість строку пропущеного строку, обставини пропуску строку звернення до суду, які залежали виключно від волевиявлення скаржника.

Суд наголошує, що зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.

Водночас, слід зазначити, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк належить поновити. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій скаржника, які він здійснив для своєчасного звернення до суду.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційну скаргу скаржником у найкоротший строк.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Слід також зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").

Також Суд акцентує увагу на тому, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Значний проміжок часу з моменту отримання ухвали Суду про повернення касаційної скарги та повторним поданням касаційної скарги, (16 днів) вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.

Скаржником не наведено об`єктивних перешкод для повторного направлення цієї касаційної скарги у найкоротший термін.

Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати клопотання про поновлення такого строку, де зазначити інші підстави для його поновлення разом з відповідними доказами на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ :

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року у справі №420/5998/21.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2022 року у справі №420/5998/21 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконанні вимог цієї ухвали в іншій частині, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська ,

Судді Верховного Суду