Справа № 140/14953/21
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/14953/21 пров. № А/857/12673/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 140/14953/21 (головуюча суддя Плахтій Н.Б., м. Луцьк) за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариств "Володимир-Волинська птахофабрика" звернулося в суд з позовом до Волинської митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про класифікацію та кодування товару згідно УКТ ЗЕД №ПРК-КО-205-0003-21 від 09.06.2021.

Рішенням від 08 липня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.

Визнав протиправним та скасував попереднє рішення Волинської митниці Держмитслужби про класифікацію товару згідно з УКТ ЗЕД від 09 червня 2021 року №ПРК-КО-205-0003-21.

Стягнув на користь Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в сумі 2270 грн 00 коп.

12.07.2022 представник позивача подав до суду заяву про розподіл та стягнення судових витрат в даній адміністративний справі. Вважає, що вартість виконаних адвокатом робіт в сумі 17 000 грн є співмірною зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, кваліфікацією адвоката.

19.07.2022 Волинська митниця подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, покликаючись на неспівмірність витрат та необґрунтованість заявленої суми.

21 липня 2022 року Волинський окружний адміністративний суд ухвалив у даній справі додаткове судове рішення, яким задовольнив частково заяву Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" про стягнення витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги та стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" 7000,00 гривень судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

З огляду на викладене, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Позивач ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, й просить залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи викликалися в судове засідання, проте, у зв`язку з їх неявкою, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції керувався тим, що з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, сума судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 7000 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до статті 30 Закону України ,,Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд першої інстанції встановив, що професійну правову допомогу позивачу надавав адвокат Чуб Михайло Володимирович на підставі договору про надання правової допомоги від 22.10.2020.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав: додаткову угоду від 06.12.2021 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2020, якою визначено перелік робіт (наданих послуг) та їх вартість, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №140/14953/21 від 08.07.2022.

Відповідно до акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №140/14953/21 від 08.07.2022 правова допомога, надана адвокатом, складається з:

надання правових консультації і роз`яснень із суті спору, узгодження правової позиції з клієнтом. Аналіз судової практики, формування правової позиції, підготовка та подача до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про класифікацію та кодування товару, копіювання матеріалів - 7500,00 грн;

підготовка та подання до Волинського окружного адміністративного суду: клопотання щодо продовження строку подання доказів №291 від 06.12.2021; заяви про зупинення провадження у справі №303 від 22.12.2021; клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження №7 від 12.01.2022; заяви про продовження строку проведення підготовчого провадження №18 від 10.02.2022; клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №25 від 17.02.2022 - 1500 грн;

участь у судовому засіданні при розгляді справи (підготовче засідання) 27.06.2022 - 1500,00 грн;

участь у судовому засіданні при розгляді справи (по суті) - 08.07.2022 - 2 500,00 грн;

гонорар успіху (плата за досягнення результату для позивача, який полягає у задоволенні позову) - 4000,00 грн.

Всього - 17000,00 грн (т.3, а.с.33).

Суд першої інстанції ретельно дослідив надані представником позивача докази та встановив, що справа про визнання протиправним та скасування рішення Волинської митниці про класифікацію та кодування згідно УКТ ЗЕД №ПРК-КО-205-0003-21 від 09.06.2021 є спором немайнового характеру незначної складності, а предметом дослідження у справі було прийняття оскаржуваного рішення; спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Крім того, суд підставно зазначив, що в акті здачі-прийняття робіт (надання послуг) не вказано, скільки часу витратив адвокат на надання послуг; необґрунтованим суд визнав й витрати на правову допомогу за участь адвоката у судових засіданнях (в загальній сумі 4000 грн за два судові засідання/судодні), оскільки тривалість підготовчого судового засідання 27.06.2022 становила 11 хв, судового засідання по суті справи 08.07.2022 - 41 хв.

До того ж, послуги щодо надання правових консультацій, роз`яснень з питань щодо спору, узгодження правової позиції, аналізу судової практики тощо охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Беручи до уваги наведені обставини, а також виходячи із критеріїв, визначених частиною дев`ятою статті 139 КАС України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на зміст наданих послуг, враховуючи заперечення представника відповідача, наявні підстави обмежити розмір витрат на правничу допомогу до 7000,00 грн, а решту витрат, в тому числі й на проведення експертизи, повинен понести позивач.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на відсутність правових підстав для стягнення «гонорару успіху», оскільки додатковим рішенням у стягненні такого було відмовлено.

Водночас міркувань і мотивів, з яких апелянт дійшов висновку про необхідність повної відмови у задоволенні заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не навів. Також на спростування співмірності заявлених до компенсації витрат на оплату правничої допомоги представник відповідача суду не надав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Переглянувши додаткову постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Волинської митниці, внаслідок чого апеляційної скарга залишається без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 140/14953/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов

У зв`язку з перебуванням судді Довгополова О.М. у відрядженні з 14 до 18 листопада 2022 року включно, постанова в повному обсязі складена 21 листопада 2022 року.