Справа № 540/7773/21
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/7773/21
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меламеда Вадима Борисовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Згідно даних, які містяться в Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», у листопаді 2021 року, через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Меламед В. Б. звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:

- визнати бездіяльність щодо непоновлення пенсії протиправною та дискримінаційною, визнати протиправним, дискримінаційним та скасувати рішення від 28.07.2021 №5187/03-16 про відмову в поновленні пенсії, направлене листом від 28.07.2021 вих. №2100-0306-8/35901 та визнати протиправними та дискримінаційними дії щодо відмови поновити виплату пенсії;

- зобов`язати поновити виплату пенсії з 01.01.1999, на вказаний банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнути кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відмовлено у поновленні пенсії.

Обґрунтування заявлених вимог складається з того, що Пенсійний фонд протиправно, всупереч рішенню Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року №25-рп/2009, не поновив виплату пенсії його довірительки, посилаючись на те, що, остання, проживає за кордоном.

При цьому, на думку представника, пенсія позивачки повинна бути поновлена з 01.01.1999, тобто з дати припинення її виплати, з одночасним нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів та без застосування будь якого строку.

На користь цього висновку, як зазначає адвокат, свідчить вина пенсійного органу у несвоєчасному поновленні пенсії.

Також представник позивачки акцентує увагу на тому, що, при зверненні до Пенсійного органу з особистою заявою про поновлення пенсії, позивачка направила належним чином засвідчену копію паспорту Ізраїлю. Паспорт Ізраїлю містить інформацію про особу позивачки, місце її проживання та вік, як того вимагає пункт 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Крім того, адвокат зазначає, що позивачка надала до матеріалів справи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який був дійсний до 21.10.2008 року, картку платника податків, яка видана головним управлінням ДФС.

Отже, на думку адвоката, суб`єкту владних повноважень надані документи, які дають змогу встановити особу пенсіонера, місце її проживання та вік, як того вимагають норми Порядку №22-1.

Обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення з Пенсійного фонду на користь ОСОБА_1 моральної шкоди адвокат зазначає, що відмова в поновленні пенсії спричинила його довірительки страждання у вигляді болі, душевних мук, тривоги, стосовно долі її майна, страху його ніколи не отримати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції визнав, що внаслідок ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 у пенсіонерів, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, відновилось право на отримання призначеної пенсії, а у органів Пенсійного фонду України відновився обов`язок поновити виплату такої пенсії та виплатити її на першу вимогу пенсіонера.

При цьому, суд першої інстанції вважав, що, відповідно до вимог Порядку №22-1, одним з обов`язкових вимог до заявника, який просить поновити виплату пенсії, є подання ним, разом із заявою, паспорту (або іншого документу, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Керуючись статтею 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», де наведено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, суд дійшов висновку про ненадання представником позивачки до ГУ ПФУ в Херсонській області належного посвідчення особи, в розумінні наведеної норми.

Суд установив, що представник ОСОБА_1 надав копію її паспорта а Р/т ISR НОМЕР_1 , виданий МВС в Єрусалимі, відповідно до якого ОСОБА_2 є громадянкою Ізраїлю.

На думку суду першої інстанції, такий документ, не є належним підтвердженням ані громадянства України, ані особи заявника, ані його віку.

Покликаючись на релевантну практику Верховного Суду з подібних правовідносин, суд першої інстанції констатував, що ОСОБА_1 не дотрималася встановленого порядку звернення за поновленням пенсії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, представник ОСОБА_1 адвокат Меламед В. Б., в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Основні доводи апеляційної скарги такі.

По-перше, автор апеляції вважає, що Порядок №22-1 не містить вимог надання документу, що підтверджує громадянство, у разі звернення за поновленням виплати пенсії.

По-друге, при зверненні із заявою про поновлення виплати пенсії, позивачка надала паспорт Ізраїлю, який відповідає критеріям Порядку №22-1, тобто, ідентифікує особу, її вік та місце проживання.

По-третє, отримавши 21.10.1998 паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у 1999 році позивачка виїхала з України до Ізраїлю, здавши паспорт громадянина України. При цьому, на момент звернення за поновленням виплати пенсії, позивачка є громадянкою України, а втрата чинності паспорту громадянина України для виїзду за кордон не свідчить про втрату позивачкою громадянства.

ГУ ПФУ в Херсонській області не скористалось правом подання відзиву на апеляцію.

За відповідною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Меламеда В. Б. про часткову відмову від адміністративного позову, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2022 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду визнано нечинним в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення коштів в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, а провадження у справі в цій частині позову закрито.

У зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розглянута в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені за матеріалами, які містяться в Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Ізраїлю, що підтверджується паспортом Ізраїлю № НОМЕР_1 , виданий органом МВС в м. Єрусалимі, 24.03.2014.

За ствердженням представника позивачки, 10.12.1995 року, по досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу, позивачці була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон.

Перед виїздом за кордон позивачка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 .

Для оформлення постійного проживання за кордоном позивачка знялася з реєстрації з останнього місця проживання та здала паспорт громадянина України.

21.10.1998 ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон з терміном дії до 21.10.2008.

10.01.1999 ОСОБА_1 виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль та з цього часу виплата призначеної пенсії була зупинена.

10.06.2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Меламеда В. Б. до ГУ ПФУ в Херсонській області надійшли такі документи на поновлення позивачці виплати пенсії:

- заява від 10.06.2021 про поновлення виплати пенсії з 01.01.1999;

- особиста декларація від 10.06.2021;

- копія паспорта особи Ізраїлю на ім`я ОСОБА_1 , Р/т НОМЕР_2 виданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль 24.03.2014, дата закінчення терміну дії 23.03.2024;

- копія трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , 1941 року народження, дата заповнення 12.01.1961;

- копія свідоцтва про народження особи на ім`я ОСОБА_3 (мовою документа);

- заява про витребування пенсійної справи від 10.06.2021;

- копія довіреності;

- копія пенсійного посвідчення від 10.12.1986 № НОМЕР_3 .

Також представник позивачки просив здійснювати виплату пенсії на визначений, ОСОБА_1 , банківський рахунок.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області від 28.07.2021 №5187/03-16 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні виплати пенсії за віком, оскільки, останньою, не дотримано встановленого порядку звернення (відсутня архівна пенсійна справа) та не надано оригінал паспорту громадянина України або інший документ з відміткою про реєстрацію (довідку з місця проживання на території України).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, а також висновки оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що ключовим спірним питанням в межах даної справи є -ненадання до заяви про поновлення виплати пенсії документу, який посвідчує особу ОСОБА_1 та підтверджує громадянство України.

Так, на думку скаржника, пенсіонер не повинен надавати такі документи, оскільки особу може бути встановлено на підставі паспорту Ізраїлю, копія якого була надана до відповідної заяви про поновлення виплати пенсії. Між іншим, паспорт Ізраїлю містить інформацію про особу позивачки, місце її проживання та вік, як того вимагає пункт 2.9 Порядку №22-1.

Суд першої інстанції дійшов протилежного висновку, оскільки вважав, що паспорт Ізраїлю, виданий МВС в Єрусалімі, не є належним підтвердженням ані громадянства України, ані особи заявника, ані його віку, у розумінні вимог статті 13 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, 21 вересня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалив постанову (справа №160/6958/19), в якій, за подібних обставин справи, дійшов висновку про законність рішень судів попередніх інстанцій щодо відмови пенсіонеру, який проживає в Ізраїлі, в задоволенні його позову про поновлення виплати пенсії, у зв`язку з ненаданням паспорту або іншого документу, що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік, у розумінні вимог статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Тому, при розгляді даної апеляційної скарги адвоката Меламеда В. Б., колегія суддів керується вказаним правовим висновком Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 (у редакції, чинній до 10 грудня 2021 року, тобто на момент звернення за поновленням пенсії) заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший; заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання; заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку №22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

За правилами пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З аналізу Порядку №22-1 Верховний Суд дійшов висновку, що особа яка звертається до пенсійного органу із заявою про поновлення пенсії повинна пред`явити чинні паспорт або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації; при цьому документи, складені іноземною мовою, подаються разом з їх перекладами українською мовою, засвідченими в установленому порядку.

Як свідчать обставини даної справи за позовом ОСОБА_1 , остання є громадянкою Ізраїлю, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_4 , виданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль 24.03.2014, дата закінчення терміну дії 23.03.2024.

Однак, статтею 2 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III передбачено, що навіть якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

У той же час, відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Пунктом 2.22 Порядку №22-1 передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт громадянина України (для громадян, які мають паспорт громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій,- довідка про реєстрацію місця проживання особи, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру»), тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - посвідка на постійне проживання, посвідчення на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист).

Згідно з пунктом 2.23 Порядку №22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Отже, за приписами Порядку №22-1 слідує, що при зверненні до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії, заявник подає відповідну заяву разом із переліком документів, який передбачений Порядком №22-1. Особа, яка звертається за пенсією, повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Колегією суддів встановлено, що паспорт громадянина України позивачка не має, оскільки перед виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю вона оформила зняття з реєстрації з останнього місця проживання та здала відповідний паспорт. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон, при зверненні за поновленням виплати пенсії до пенсійного органу у червні 2021 року, представник позивачки не надавав.

Водночас, суд апеляційної інстанції дослідив паспорт громадянки України ОСОБА_1 для виїзду за кордон, який був наданий лише до суду першої інстанції та встановив, що такий документ втратив чинність ще 21.10.2008.

Будь якого іншого документу, що посвідчує особу позивачки, передбаченого Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», позивачкою або її представником Пенсійному органу разом із заявою про поновлення виплати пенсії не надано.

За таких обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачкою не було дотримано встановленого порядку звернення за поновленням пенсії, оскільки заява була подана без дотримання вимог Порядку №22-1 щодо необхідного пакету документів, а відтак територіальний орган Пенсійного фонду України правильно відмовив у задоволенні заяви про поновлення ОСОБА_1 пенсії.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують викладений висновок та не свідчать про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Слід також зазначити, що адвокат Соколовської Р. А. в апеляційній скарзі стверджує про те, що особу позивачки, місце її проживання (реєстрації) та вік суб`єкт владних повноважень мав встановити на підставі паспорту Ізраїлю на ім`я ОСОБА_1 , Р/т НОМЕР_2 , виданого Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль 24.03.2014.

Колегія суддів вважає, що, відповідно до законодавства України, такий паспорт не є належним документом, що посвідчує особу, яка звернулася за поновленням пенсії в Україні, подання якого передбачено пунктом 2.9 Порядку №22-1. Такий паспорт посвідчує особу виключно на території Держави Ізраїль та не є посвідченням особи у розумінні частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Подібна правова позиція щодо тлумачення норм Порядку №22-1 викладена у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі №805/465/18-а, від 01 жовтня 2021 року у справі № 280/5116/19, від 21 грудня 2021 року у справі № 540/1588/19 від 05 травня 2022 року у справі №520/9776/19.

У відповідності до статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, не здійснюється.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Меламеда Вадима Борисовича залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 21.11.2022.