Справа № 260/1077/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/1077/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Рошко Л.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився;

відповідач Великоберезнянська селищна рада Ужгородського району Закарпатської області представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_1 до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом Великоберезнянський селищний голова Кирлик Богдан Юрійович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області (89000, Закарпатська область, смт Великий Березний, вул. Шевченка, 12, ), яким просить: "1. Визнати протиправним та нечинним рішення Великоберезнянської селищної ради VIII скликання від 26.01.2021 року № 53 "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради" в частині п. 4.1 Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позовну заяву Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_1 до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення було залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у даній справі № 260/2555/20 було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 липня 2022 року ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року скасовано, а справу № 260/1077/21 направлено до Закарпатського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

09 серпня 2022 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі та справу передано на продовження розгляду судді Гаврилко С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2022 року було прийнято позовну заяву до провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року було закрито підготовче провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовну заяву мотивовано тим, що рішенням Великоберезнянської селищної ради VIII скликання від 26 січня 2021 року № 53 "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради" було затверджено Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради. Однак, позивач вказує, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що пункт 4.1 Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради не відповідає статті 541 частині 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

У відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 189), про судове засідання призначене на 16 листопада 2022 року відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання повідомлення відповідачем 27 жовтня 2022 року. На час розгляду справи по суті, відповідач не повідомив суд про причини неявки.

Таким чином, вказані учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання по даній справі, однак такі в судове засідання не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки, відзиву на даний позов та відповідних пояснень до суду не надано.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, враховуючи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутності учасників справи. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою Великоберезнянської селищної територіальною виборчої комісії № 28 від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано обраним Великоберезнянським селищним головою (а.с. 7).

Постановою Великоберезнянської селищної територіальною виборчої комісії № 29 від 04 листопада 2020 року визнано обраними депутатів до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області (а.с. 8).

Позивач зазначає, що на четвертому пленарному засіданні І сесії Великоберезнянської селищної ради VIII скликання, що відбулося 16 грудня 2020 року, більшістю депутатів було внесено на голосування питання щодо затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради. Під час обговорення даного питання більшістю депутатів Великоберезнянської селищної ради серед іншого запропоновано доповнити пункт 4.1. Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради абзацом наступного змісту: "Право подання пропозицій на посаду старости має не менше половина депутатів відповідної ради після відповідної реалізації свого права селищним головою". Подана пропозиція була підтримана більшістю депутатів.

За результатами голосування 16 грудня 2020 року Великоберезнянською селищною радою прийнято рішення про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради.

Розпорядженням селищного голови № 132 від 17 грудня 2020 року на виконання статті 59 частини 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зупинено дію рішення Великоберезнянської селищної ради І сесії VIII скликання від 16 грудня 2020 року "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради" у зв`язку з тим, що воно не відповідає частині 2 пункту 4.1 Положення та чинному законодавству, зокрема статті 541 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (а.с.а.с. 13, 14).

Окрім того, розпорядженням селищного голови № 139 від 28 грудня 2020 року на виконання статті 59 частини 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зупинено дію рішення Великоберезнянської селищної ради І сесії VIII скликання від 24 грудня 2020 року "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради", у зв`язку з тим, що воно не відповідає частині 2 пункту 4.1 Положення та чинному законодавству (а.с.а.с. 15, 16).

Згідно розпорядження голови селищної ради від 29 грудня 2020 року № 36-в "Про відпустку селищного голови Кирлика Б.Ю.", селищний голова вибув у відпустку у період з 19 січня 2021 року по 27 січня 2021 року. На період відпустки селищного голови, його обов`язки покладено на секретаря селищної ради Веселовського Владислава Михайлова (а.с. 11).

Розпорядженням голови селищної ради від 15 січня 2021 року № 08 "Про скликання V сесії VIII скликання селищної ради", яку призначено на 26 січня 2021 року (а.с. 12).

26 січня 2021 року відбулося засідання V сесії VIII скликання. Одним з питань порядку денного вказаного вище засідання сесії Великоберезнянської селищної ради винесено на обговорення та голосування Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради, депутатами ради запропоновано доповнити пункт 4.1. Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради абзацом наступного змісту: "Уразі, якщо кандидатура запропонована головою не затверджується сесією, голова вносить на розгляд ради кандидатуру подану не менше від половини депутатів загального складу ради". Подана пропозиція була підтримана більшістю депутатів (а.с.а.с. 17-20).

За результатами обговорення, Великоберезнянською селищною радою прийнято рішення "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради" від 26 січня 2021 року № 53 (а.с. 21).

Із вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.

Порядок діяльності органів місцевого самоврядування врегульовується Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 46 частини 15 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

За приписами статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів власних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 541 частиною 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Кандидатура старости відповідного старостинського округу, не підтримана сільською, селищною, міською радою, не може бути повторно внесена для затвердження в цьому старостинському окрузі протягом поточного скликання відповідної сільської, селищної, міської ради.

Порядок проведення громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю) кандидатури старости затверджується сільською, селищною, міською радою.

Наведена правова норма, яка по своїй суті є імперативною, чітко визначає процедуру призначення старост, з якої слідує, що саме сільський голова вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури старости за результатами громадського обговорення проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Відповідно до статті 24 частин 1, 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до статті 26 частини 1 пункту 6-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання утворення старостинських округів, затвердження Положення про старосту, затвердження на посаду та звільнення з посади старости відповідно до закону.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, Положення про старосту не може змінювати процедуру призначення старости, яка визначена статтею 541 частиною 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та є імперативною нормою у відношенні до інших нормативно-правових, підзаконних актів.

Так, судом встановлено, що рішенням Великоберезнянської селищної ради від 26 січня 2021 року № 53 "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради" було затверджено Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради (а.с. 21).

Зокрема, пунктом 4.1. Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради передбачено, що староста затверджується селищною радою на строк її повноважень за пропозицією селищного голови у відповідності до ч. 5 ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і здійснює свої повноваження на постійній основі.

Уразі, якщо кандидатура запропонована головою не затверджується сесією, голова вносить на розгляд ради кандидатуру подану не менше від половини депутатів загального складу ради (а.с.а.с. 22-28).

Проте, як вже судом було вказано, у відповідності до статті 541 частини 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови, що вноситься за результатами громадського обговорення (громадських слухань, зборів громадян, інших форм консультацій з громадськістю), проведеного у межах відповідного старостинського округу.

Таким чином, судом встановлено, що пункт 4.1, а саме його абзац 2 Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради не відповідає статті 541 частині 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка визначає процедуру призначення старости

Суд зауважує, що, рішення місцевої ради повинні прийматися у межах законів та не суперечити нормативно-правовим актам, що мають вищу юридичну силу, а також не можуть доповнювати нормативно-правові акти тими чи іншими положеннями.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій при прийнятті оспорюваного у даній справі рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку для визнання протиправними та скасування пункту 4.1. абзацу 2 Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради в частині слів: "Уразі, якщо кандидатура запропонована головою не затверджується сесією, голова вносить на розгляд ради кандидатуру подану не менше від половини депутатів загального складу ради", як такий, що прийнятий не у спосіб та не на підставах, передбачених законодавством.

При цьому, суд не вбачає порушень закону та інтересів позивача у прийнятті рішення Великоберезнянської селищної ради VIII скликання від 26 січня 2021 року № 53 "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради".

В межах розгляду даної справи позивач не надав суду жодного доказу, який би свідчив про порушення його прав та законних інтересів оскаржуваним рішенням.

Аналізуючи встановлені судами обставини справи, враховуючи те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" при винесенні спірного рішення, а відтак суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо скасування вказаного рішення слід відмовити.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Великоберезнянського селищного голови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області (89000, Закарпатська область, смт Великий Березний, вул. Шевченка, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 4.1 абзац 2 Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради, що затверджене рішенням Великоберезнянської селищної ради VIII скликання від 26 січня 2021 року № 53 "Про затвердження Положення про старосту Великоберезнянської селищної ради".

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 16 листопада 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 21 листопада 2022 року.

СуддяС.Є. Гаврилко