Справа № 380/12994/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/12994/21 пров. № А/857/11017/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Приступи Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року з питань заміни сторони виконавчого провадження (суддя Мартинюк В.Я., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №380/12994/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Офісу великих платників податків Державної податкової служби,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року в адміністративній справі №380/12994/21 стягнуто з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 заборгованість з компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні в загальній сумі 149776 грн 14 коп..

11 квітня 2022 року Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/12994/21 на виконання цього рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року.

23 червня 2022 на адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі, у якій заявник просив суд замінити боржника у виконавчому листі №380/12994/21 від 11.04.2022 з Офісу великих платників податків ДФС (вул.Дегтярівська, 11-г, м.Київ, 04119, ) на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (), як відокремленого підрозділу (філії) Державної податкової служби України (02068, м.Київ, вул.Кошиця, будинок, 3).

Заява вмотивована тим, що відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 року «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Абзацом четвертим пункту 2 цієї ж Постанови, Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Відповідно до витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» 30.07.2019 року проведена державна реєстрація юридичної особи Офісу великих платників податків ДПС. Постановою Кабінету Міністрів України віл 30.09.2020 року «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби. Відповідно до пункту 1 наказу Державної податкової служби України видано наказ №755 «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій», згідно з пунктом 1 якого розпочато з 01.01.2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 року №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови №893, в тому числі, головного управління ДПС у м.Києві. Згідно з пунктом 1 Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України №643 від 12.11.2022 року, центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, Міжрегіональне управління є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС (). До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено відомості про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (), як відокремленого підрозділу (філії) Державної податкової служби України.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі №380/12994/21 у справі за його позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, оскаржувану ухвалу суду незаконною та не обґрунтованою, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального законодавства, а тому оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 надіслано заяву з виконавчим листом на адресу Управління державної казначейської служби України у м. Києві. У відповідь на вказану заяву Управління ДКС України у Печорському районі м Києва листом від 02.06.2022 повідомило, що в даний час рішення не може бути виконано, оскільки відповідно до постанови КМУ Офіс великих платників податків ДПС, який був правонаступником Офісу великих платників податків ДФС, ліквідується та відкритих рахунків в Управлінні не має, а тому пропонувало стягувачу самостійно звернутись з заявою до суду для зміни боржники у виконавчому листі. Враховуючи, що ДФС України фактично повністю припинило свою діяльність, а отже не в змозі виконати зобов`язання по виконанню рішення суду у вказаній справі, що зумовило необхідність заміни боржника у виконавчому листі. Вважає, що належним боржником у такій ситуації є Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 04.07.2022 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про заміну божника.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року з питань заміни сторони виконавчого провадження.

Ухвалою цього ж суду від 25.10.2022 року справу №380/12994/21 призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.11.2022 року.

Апеляційним судом направлено на адресу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків як заінтересованій особі матеріали, що стосуються заміни боржника у виконавчому листі згідно поданої ОСОБА_1 заяви.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків надало апеляційному суду пояснення, у якому зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 - без змін. Вказує, що у спірних правовідносинах заміна Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби як боржника за рішенням суду, яке з 22.10.2020 року в стані припинення, може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття внаслідок припинення. Проте, на момент вирішення судом питання про заміну боржника до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України як боржника за вказаним рішенням суду. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки зобов`язання, яке випливає з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, не стосувалося публічно-владних функцій, і на момент вирішення судом питання про заміну боржника до Реєстру не був внесений запис про його припинення, таке звернення з заявою про заміну боржника у виконавчому листі є передчасним.

Надаючи правову оцінку обставинам справи із врахуванням норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України (далі Постанова №1200), вирішено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Абзацом другим пункту 2 Постанови №1200 визначено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з абзацом четвертим пункту 2 Постанови №1200, Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до абзацу шостого пункту 2 Постанови №1200, Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби.

Пунктом 1 Положення «Про Державну податкову службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

21 серпня 2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №682-р «Питання Державної податкової служби», яким вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з наказом Державної податкової служби України від 28 серпня 2019 року №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України» розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі Постанова №537) утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно додатку 1.

Пунктом 2 цієї ж Постанови реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Офіс великих платників податків ДПС.

Наказом Державної податкової служби України від 24.12.2020 № 755 Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій з 01.01.2021 розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови № 893.

Згідно з пунктом 1 Положення Про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, затвердженого наказом Державної податкової служби України №643 від 12.11.2020, центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України та є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС ().

Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків () зареєстровано 30.09.2020.

Частиною 1 статті 379 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.4 ст.379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується із посиланням суду першої інстанції на висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18, в якому зазначено наступне.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отож положення КАС України, на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилам КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір.

Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - ДФС України, або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до ДПС України.

Ураховуючи, що зобов`язання, що випливає з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року, не стосувалося публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судами питання про заміну боржника до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України як боржника за вказаним рішенням суду, висновок судів попередніх інстанцій про вибуття ДФС України і наявність підстав для її заміни на ДПС України є передчасним..

Таким чином, необхідною умовою для заміни сторони є її заміна саме правонаступником.

Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Наведене дає підстави вважати, що правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому випадку також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама по собі має бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи.

Узагальнюючи наведене можна прийти до висновку, що правонаступництво в адміністративних правовідносинах має дві форми, а саме: правонаступництво щодо публічно-владних управлінських функцій (перехід повноважень до правонаступника) та інше правонаступництво.

Як наслідок, правонаступництво щодо публічно-владних управлінських функцій підтверджується розпорядчим документом про передачу адміністративної компетенції, а інше правонаступництво загальним порядком визначеним чинним законодавством.

Також згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.11.2020 в справі №826/14670/16, під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно-правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів справи, виконавчий лист у цій справі видано на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, яким ухвалено стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь позивача заборгованість з компенсації за невикористані відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, а відтак спір у цій справі стосується проходження публічної служби, а не публічно-владних управлінських функцій.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обов`язок боржника, що випливає з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, а тому у спірних правовідносинах заміна Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби як боржника за вказаним рішенням, яке з 22.10.2020 року в стані припинення, може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття внаслідок припинення.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи те, що зобов`язання, яке випливає з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2020 року не стосувалося публічно-владних функцій, і на момент вирішення судом питання про заміну боржника до Реєстру не був внесений запис про його припинення, таке звернення з заявою про заміну сторони у виконавчому листі є передчасним.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, ухвала суду першої інстанції винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року з питань заміни сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №380/12994/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 22.11.2022 року