Справа № 444/2830/22
Суддя: Оприск З. Л.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2830/22
Провадження № 2-а/444/45/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючий суддя Оприск З. Л.,

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (с. Гійче, Львівський район, Львівська область) до Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

03.11.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 28.10.2022 року його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 1020 грн. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Постанова, що оскаржується інформації щодо фіксування правопорушення не містить, зокрема, відсутні будь-які фото та відеоматеріали, з яких би вбачалась дата, час, незнаходження, осіб, які здійснювали фото/відео зйомку, засоби, які використовувались, тривалість відеозапису та кількість фотосвітлин. Вказав, що в графі «до протоколу додаються» є позначка «матеріали адміністративної справи», однак невідомо про які матеріали йдеться. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови. Просив визнати постанову серії БАД № 417807 від 24.10.2022 року протиправною та скасувати.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою інспектора ВБОР УПП у Львівській області серії БАД № 417807 від 24.10.2022 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. за ч.1 ст.140 КУпАП за те, що позивач 10.10.2022 р. о 10 год. 40 хв. на автодорозі Львів-Краковець, будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг в порушення вимог ДСТУ 3587-97, 4100-2021, 2587-2021.

В ДСТУ 2587:2021 «Безпека дорожнього руху. Розмітка дорожня. Загальні технічні умови», ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови Правила застосування», ДСТУ 358797 «Безпека дорожнього руху: АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ, ВУЛИЦІ ТА ЗАЛІЗНИЧНІ ПЕРЕЇЗДИ» містяться переліки загальних вимог, норм та стандартів до облаштування та утримання автомобільних доріг.

Відповідно до ч.1 ст.140 КУпАП відповідальність настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 КУпАП). Згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249) ; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо.

Згідно положення ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві, мотивуючи неправомірність оскаржуваної постанови, посилається на те, що постанова, що оскаржується інформації щодо фіксування правопорушення не містить, зокрема, відсутні будь-які фото та відеоматеріали, з яких би вбачалась дата, час, незнаходження, осіб, які здійснювали фото/відео зйомку, засоби, які використовувались, тривалість відеозапису та кількість фотосвітлин. Вказав, що в графі «до протоколу додаються» є позначка «матеріали адміністративної справи», однак невідомо про які матеріали йдеться. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Разом з тим, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не подав відзиву на позов, не заперечив проти незаконності винесеної постанови, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП, ст. 72, 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, чи спростовували б твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до однозначного висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

Окрім цього, інспектор при складенні постанови щодо позивача не конкретизував, які саме вимоги вказаних ДСТУ порушив позивач, що не дає можливості для суду однозначно та безсумнівно встановити з оскаржуваної постанови склад адміністративного правопорушення, який описаний в ній.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, є недоведеним.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Оскаржувана постанова така, що прийнята не у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судовий збір, сплачений позивачем, потрібно стягнути з відповідача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 245, 251, 256 КУпАП, ст. 9, 77, 78 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАД № 417807 від 24.10.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області (м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) в користь ОСОБА_1 (с. Гійче, Львівський район, Львівська область, РНОКПП НОМЕР_1 ) 496,20 грн. сплаченого позивачем судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З. Л. Оприск