Справа № 640/11578/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в місті Києві щодо застосування у зворотній дії в часі Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення формування пенсійної системи» при здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- визнати неправомірними дії Головного управління ПФУ в місті Києві щодо ненадання інформації про розмір та складові грошового забезпечення, з якого визначався розмір виплачуваної пенсії;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в місті Києві відшкодувати нанесені збитки та здійснити нарахування та виплату заборгованості пенсії за період з 01.07.2012 по 31.12.2017 у розмірі 6% грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в місті Києві щодо ненадання інформації про розмір та складові грошового забезпечення, з якого визначався розмір виплачуваної пенсії ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в м. Києві провести ОСОБА_1 з 01 липня 2012 року перерахунок пенсії та її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 1 квітня 2012 року виходячи із 86% грошового забезпечення.

В іншій частині - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2020 року залишено без змін.

16 лютого 2022 року та 29 серпня 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшли заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки на момент подання даної заяви постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року відповідачем не виконано.

У зазначених заявах позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в м. Києві щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі №640/11578/19;

- встановити судовий контроль за виконанням постанови суду апеляційної інстанції;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві подати у визначений судом строк звіт про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2021 року;

- за наслідками розгляду такого звіту вирішити питання про накладення на керівника Головного управління ПФУ в м. Києві штрафу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Від Головного управління ПФУ в м. Києві до суду надійшли пояснення, в яких представником зазначено, що виплату заборгованості на виконання постанови суду апеляційної інстанції буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Дослідивши матеріали справи, доводи, які викладені у заявах та пояснення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення зазначених заяв про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас, суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконанням судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.

При цьому, окрім кола відповідачів, щодо яких суд може встановити додаткові заходи контролю, КАС України не визначив інших критеріїв, які слід враховувати при вирішенні питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення, залишивши це питання на розсуд суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. В свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 640/3719/18, від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство, зокрема, положення ст. 382 КАС України, не встановлюють, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено обов`язок щодо подачі звіту про виконання судового рішення.

За змістом норм ст. 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту пояснень Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві від 16.09.2022 та від 22.09.2022 року на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 року проведено нарахування в сумі 30569,40 грн.

При цьому, виплату заборгованості за рішенням суду не було здійснено у зв`язку із відсутністю коштів Державного бюджету України, тобто з підстав, які не залежать від Головного управління ПФУ в м.Києві.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяв ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 325, 328, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяв ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко