Справа № 280/11765/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/11765/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці (як відокремлений підрозділ Держмитслужби) на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі № 280/11765/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОХІМРЕАГЕНТ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2021 № UA112080/2021/000065/1.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року позов задоволений.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 11.10.2021 декларантом TOB «Технохімреагент» до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку електронну митну декларацію (далі - ЕМД), режим IM 40 ДЕ, якій було присвоєно № UA112080/2021/008687, на товар, що зазначений в гр. 31 ЕМД (а.с. 71).

Виробник: Shandong Taihe Water Treatment Technologies Co., Ltd. Країна виробництва: CN (Китай). Торгівельна марка: THWATER.

Для митного оформлення вказаного товару до митниці разом з ЕМД було надано наступні копії документів: сертифікат аналізу від 01.06.2021; додаткові угоди № 1 та № 2 від 12.12.2019; пакувальний лист; проформа інвойс від 12.04.2021 № SC321041202; рахунок на оплату № UA 00052517 від 09.10.2021; додаток № 18 від 09.04.2021 до контракту; прайс-лист від 09.04.2021 б/н; комерційний інвойс від 29.05.2021 № F21052901; коносамент (bill of lading) № MEDUQ5645617; заявка № SIEV0007130 від 02.08.2021 на організацію перевезення та експедирування вантажів до договору від 12.09.2021 № GC-12259; Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 12.09.2021 № GC-12259; Договір № SF-5102 перевезення вантажів; контракт № 18363/ІМ; довідка про вартість перевезення від 08.10.2021 № SIEV0007130; довідка про транспортні витрати з розподіленням пропорційно вазі брутто № 1065/01-21 від 08.10.2021 (а.с. 10-44).

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, виявлено наступне:

1. Відповідно до відміток, що містяться у товаротранспортній накладній від 08.10.2021 № 3110 перевізником партії товару є ТОВ « 3ВЕЙ» (37523970), натомість декларантом надано документи на транспортно-експедиційне обслуговування між ТОВ «Технохімреагент» та ТОВ «ДСВ Логістика» (38857571), а саме: рахунок на оплату від 09.10.2021 № UA 00052517, довідка про вартість перевезення від 08.10.2021 № SIEV0007130 та договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 12.09.2021 № GC-12259;

2. Відповідно до п. 5 контракту від 05.09.2018 № 18363/ІМ продавець надає разом з товаром зокрема такі документи, як: підписаний контракт, підписаний прайс-лист. Зазначені документи з підписами до митного оформлення не надавались;

3. До митного оформлення надано контракт від 05.09.2018 № 18363/ІМ разом з специфікацією № 18. Згідно зазначених документів кінцевий строк дії контракту 31.12.2019;

4. Відповідно до п. 1.4 Договору «Асортименти, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування та види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш докладної регламентації, умови фрахтування (букінгу), а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обговорюватися сторонами в письмових інструкціях Замовника/Заявках або в додаткових угодах, які є невідємними частинами цього договору». Зазначені документи до митного оформлення не надавались.

Відповідачем надіслано позивачу електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно із ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів із третіми особами на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, прейскуранти виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України.

Декларантом 26.11.2021 надіслано повідомлення, де зазначено, що від надання додаткових документів, які не відповідають ст. 53 МКУ, він відмовляється, оскільки їх не існує.

Митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 26.11.2021 № UA112080/2021/00065/1. У митному оформленні ЕМД від 25.11.2021 № UA112080/2021/013068 (а.с. 74-75) відмовлено, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.11.2021 № UA112080/2021/000389 (а.с. 6 -7).

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку що подані позивачем до митного оформлення документи не мали розбіжностей, які б викликали у митного органу обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості оцінюваного товару, та що перешкоджало митному органу перевірити заявлену позивачем митну вартість.

Рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 26.11.2021 № UA112080/2021/000065/1 суд визнав протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За приписами частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Оцінивши доводи відповідача з приводу виявлених розбіжностей у наданих для митного оформлення товару документах, суд вважає зазначені доводи безпідставними, оскільки вони не є такими, що можуть свідчити про неправильність визначення декларантом митної вартості товару.

Так, до митного оформлення були подані документи щодо особи перевізника, який не мав відношення до перевезення оцінюваного товару, що також визнає позивач.

Зі змісту рахунку на оплату від 09.10.2021 № UA00052517 та довідки про вартість перевезення до митного кордону України від 08.10.2021 № SIEV0007130 встановлено, що надані послуги стосувалися морського перевезення за маршрутом Циндао (Китай) Одеса (Україна), тобто охоплювали транспортування оцінюваного товару і поза межами митної території України.

Аналіз наданого до митного оформлення Договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.09.2019 № GC-12259, укладеного між позивачем (Замовник) та TOB "ДСВ ЛОГІСТИКА" (Експедитор) також свідчить про те, що предметом договору є виконання та організація комплексу послуг, які не обмежуються митною територією України.

Так, відповідно до Договору від 06.09.2016 № SF-5102, який укладений між ТОВ «ДСВ «Логістика» та ТОВ « 3ВЕЙ», поставка здійснювалась на умовах FOB Циндао, Китай.

FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати/ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Отже, транспортні витрати від порту Циндао, Китай до місця перевезення на митну територію України додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Допущена позивачем помилка в особі перевізника щодо надання до митного оформлення договору на транспортно-експедиційне обслуговування рахунку на оплату та довідки про вартість перевезення, які не мають відношення до даних товаротранспортної накладної щодо перевізника товару, дозволяла митному органу перевірити факт понесення транспортних витрат у заявленому позивачем розмірі від заявленого перевізника, а тому сумніви Митниці не обґрунтовані.

Щодо виявлених розбіжностей стосовно не надання до митного оформлення підписаного контракту та прайс-листа, таке твердження відповідача спростовується зазначенням цих документів в графі 44 МД №UA112080/2021/000389. Даний факт ніяким чином не може підтвердити або спростувати вартість товару. Крім того, документи, які подавалися позивачем до митного оформлення були подані товариством в електронному вигляді.

Що стосується кінцевого строку дії контракту, то згідно з умовами додаткової угоди від 12.12.2019 № 2 строк дії контракту до 31.12.2020. Після закінчення строку дії контракту він автоматично продовжується на кожен наступний рік, доки одна із сторін не заявить про розірвання. Зазначена розбіжність необґрунтована.

Тож, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2021/000065/1 від 26.11.2021 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо ненадання позивачем додатково витребуваних документів.

Відповідно до ст. 53, 254 МК України перевірка здійснюється з метою визначення правильності визначення митної вартості. Таким чином, митний орган може витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Митним органом не обґрунтовано те, яким чином ненадані позивачем додатково витребувані документи, могли б вплинути на визначену митну вартість товару. Сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів, не може бути підставою для відмови в митному оформленні товару.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що всі зазначені апелянтом суперечності та недоліки у поданих декларантом документах не впливають на визначення митної вартості декларованих товарів.

Апеляційний суд також зазначає, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви у спірних відомостях, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові, а факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена за ці товари, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню 2-го резервного методу, а відтак прийняті відповідачем спірне рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці (як відокремлений підрозділ Держмитслужби) залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року у справі № 280/11765/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко