Справа № 565/1118/22
Суддя: Бренчук Г.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/1118/22
Провадження № 2-а/565/36/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Ломази С.О., позивача ОСОБА_1 , відповідача Гапончука О.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Гапончука Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Національної поліції в Рівненській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до старшого інспектора ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Гапончука Олега Миколайовича про скасування постанови серії БАА № 770818 від 12 вересня 2022 року. Справу про адміністративне правопорушення просить закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що поліцейський не назвав причину зупинки автомобіля, не надав доказів вчинення позивачем правопорушення, під час складання постанови позбавив позивача права користуватись правовою допомогою, заявляти клопотання та надати документи, які передбачені ст.33 КУпАП, що спричинило неправильне та необґрунтоване рішення по справі. Стверджує, що лейтенант Гапончук О.М. формально віднісся до розгляду справи про адміністративне правопорушення і не з`ясував всебічно, об`єктивно і в повному обсязі усі обставини справи.

Вважає що постанова серії БАА № 770818 від 12 вересня 2022 року є неправомірною і не обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, як винесена з порушенням закону, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Ухвалою від 11 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 31 жовтня 2022 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав у повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просив суд задовольнити позов.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Пояснив, що позивача зупинили на підставі п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки авто яке рухалось назустріч освітило салон автомобіля позивача і поліцейський побачив, що водій не пристебнутий ременем безпеки.

Третя особа явки представника у судове засідання не забезпечила, подала до суду клопотання про доручення доказів до матеріалів справи - копії пояснень ОСОБА_1 , копії рапорту лейтенанта поліції Гапончука О.М., відеодиску.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що 12 вересня 2022 року близько 20 год. позивач підвозив його після роботи. Свідок сидів на передньому пасажирському сидінні. Вказав, що і пасажир і водій були пристебнуті ременем безпеки, відстібнулись після зупинки автомобіля. Зазначив, що поліцейський не назвав причину зупинки автомобіля, всі необхідні документи у позивача були. Які саме документи позивач надавав для огляду поліцейському свідок не бачив.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_3 , оскільки свідок в судовому засіданні вказав, що о 12 вересня 2022 року о 19 год. вжив близько 250 грам горілки і перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

12 вересня 2022 року старшим інспектором СРПП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Гапончуком О.М.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 770818, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

У постанові зазначено, що 12 вересня 2022 року о 20 год. 12 хв. в м. Вараш по вул. Старо-Рафалівській ОСОБА_1 керував транспортним засобом VW, д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, перевозив пасажира не пристебнутого ременем безпеки, не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункти 2.3 в, 2.1.а, 2.1.б, 2.4, 2.1 ґ Правил дорожнього руху та скоївадміністративні правопорушення, передбаченні ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За змістом п. 2.3 в ПДР України водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до підпунктів а, б, ґ пункту2.1 Правил Дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів наданих позивачем та Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області убачається, що інспектор не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу. На відеозаписах не зафіксовано, що водій та пасажир під час керування транспортним засобом не були пристебнуті ременями безпеки. На відеозаписі наданому третьої особою позивач повідомляє інспектора про те, що він зупинив транспортний засіб і лише тоді відстебнув ремінь безпеки. На прохання позивача надати докази порушення Правил дорожнього руху інспектор відмовив.

З наданих відеозаписів неможливо однозначно встановити наявність або відсутність в діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 121 КУпАП. Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення не надано.

У той же час, позивач і у позовній заяві і у судовому засіданні наголошував на тому, що він та пасажир були пристебнуті ременями безпеки.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні.

На відеозаписі наданому Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області зафіксовано, що позивач повідомляє інспектора про наявність у нього всіх необхідних документів, зокрема і посвідчення водія. Інспектор просить у водія надати йому паспорт для встановлення особи, що позивачем було виконано. На відео не зафіксовано, що інспектор після зупинки транспортного засобу вимагає водія надати для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що інспектор мав можливість перевірити наявність реєстраційного документу на транспортний засібта страхового поліса через електронну систему, що не було здійснено відповідачем.

Відеозаписом підтверджується, що позивач на момент притягнення його до адміністративної відповідальності мав посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб,чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, правові підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відсутні.

Стосовно тверджень позивача, про те що інспектор порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП та не надав можливості звернутись за правовою допомогою, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з відеодзапису під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що усно заявив відповідне клопотання. Інспекторзапропонував ОСОБА_1 зателефонувати до адвоката.

Працівник поліції, у разі якщо особа яка притягається до адміністративної відповідальності виявить бажання скористатись допомогою адвоката, зобов`язаний вчинити дії для реалізації такого права, однак, закон не вказує, які саме дії поліцейський повинен вчинити.

З відео убачається, що інспектор роз`яснив ОСОБА_1 його право скористатись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права та не перешкоджав позивачу у реалізації його права на захист.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Гапончука Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Національної поліції в Рівненській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 770818 від 12 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 496 грн.20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текс рішення складено 21 листопада 2022 року.

Суддя Г.В.Бренчук