Справа № 440/7533/22
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/7533/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/7533/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2022 адвокат Мороз Сергій Вікторович, здійснюючи представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, заявлений до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - Укртрансбезпека) та Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі - Відділ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову вказаного Відділу від 21.06.2022 №190288 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт у зв`язку з перевезенням вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує на обставини протиправності оскаржуваної постанови, яка винесена передчасно, без належного дослідження та з`ясування обставин наявності документів визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" . Зауважує, що 14.01.2022 ОСОБА_1 керування транспортним засобом DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не здійснював, оскільки того дня на вказаному автомобілі перевезення здійснював інший водій. Жодного протоколу чи акту відносно гр. ОСОБА_1 позивач від відповідачів не отримував. Натомість фотокопію спірної постанови отримав у Полтавському ВДВС у Полтавському районі під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, відповідачами оскаржувану постанову було винесено за сплином більше ніж п`яти місяців, хоча Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, передбачено розгляд справи про порушення не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 20.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву представник Укртрансбезпеки зазначив, що під час проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено надання послуг з перевезення вантажу (насіння соняшнику) згідно з ТТН №136 від 14.01.2022, внаслідок чого автомобільний перевізник здійснив порушення вимог статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - на момент перевірки відсутнє посвідчення водія ОСОБА_2 відповідної категорії, відсутні щоденні реєстраційні листи показників тахографу. Зауважив, що положеннями чинного законодавства на перевізника покладено обов`язок із забезпечення, а на водія - обов`язок пред`явлення для перевірки відповідних документів. Так, до матеріалів позовної заяви не додано жодного документа на підтвердження контролю робочого часу водія. Стверджує, що Відділ застосував до ОСОБА_1 штраф в межах строку, встановленого ГК України (а.с. 29-34).

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Розгляд справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

14.01.2022 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Державної служби України з безпеки на транспорті Солодовником П.О. на підставі направлення на перевірку від 11.01.2022 №015901 по вул. Благовіщенській у м. Тростянець Сумської області здійснювалася перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки уповноваженою особою відповідача був зупинений транспортний засіб марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , напівпричіп SAMRO, номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , що використовує ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), керування яким здійснював водій ОСОБА_2 .

За наслідками проведеної перевірки, старшим державним інспектором Солодовником П.О. був складений акт №314349 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.2022, яким зафіксовано, що при наданні послуг з перевезення вантажу (насіння соняшнику) згідно з ТТН №136 від 14.01.2022 автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме: на момент перевірки відсутнє посвідчення водія ОСОБА_2 відповідної категорії (СЕ), відсутні щоденні реєстраційні листи показників тахографа за 07.01.2022 - 12.01.2022, відсутній бланк підтвердження діяльності, чим порушено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (т/з обладнаний тахографом, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 36).

Водій ОСОБА_2 зі змістом акту був ознайомлений під підпис, де зазначив про свою незгоду.

В матеріалах справи наявне повідомлення про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 02.03.2022 (а.с. 38) від 22.02.2022, яке адресоване ОСОБА_1 , а про призначення розгляду на 21.06.2022 (а.с. 38) адресоване ОСОБА_3 на зареєстровану за суб`єктом господарювання адресу позивача ( АДРЕСА_2 ).

Проте доказів фактичного направлення ОСОБА_1 цих повідомлень відповідачі до відзиву не надали.

21.06.2022 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №190288 в сумі 17000,00 грн, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт") (а.с. 35).

Незважаючи на те, що до відповідальності притягнуто ОСОБА_3 , Полтавським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області відкрито виконавче провадження ВП 69607328 щодо стягнення штрафу за оскаржуваною постановою з ОСОБА_1 , про що той дізнався 22.08.2022 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Не погоджуючись із правомірністю постанови №190288 від 21.06.2022, ОСОБА_1 звернувся через свого представника до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (надалі - Закон №2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Згідно з приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи суд встановив, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував висновок інспектора щодо надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", з огляду на відсутність у водія посвідчення відповідної категорії (СЕ), що надає право на перевезення вантажів, а також відсутність щоденних реєстраційних листів показників тахографа.

Вважаючи ОСОБА_1 автомобільним перевізником, який мав забезпечити наявність усіх необхідних документів на перевезення вантажів Відділ застосував до позивача штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Таким чином предметом доказування у даній справі є питання правомірності застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача як до особи, яку відповідач визнав автомобільним перевізником, а також з`ясування того, хто є автомобільним перевізником у спірних правовідносинах.

Основним доказом у цій справі, який фіксує обставини порушення законодавства про автомобільний транспорт, є складений старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Солодовником П.О. акт №314349 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.2022 (надалі - акт перевірки, а.с. 36).

14.01.2022 о 13:55 год. старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Солодовником П.О. по вул. Благовіщенській у м. Тростянець Сумської області проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , напівпричіп SAMRO, номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , керування яким здійснював водій ОСОБА_2 , документ, що посвідчує особу водія - посвідчення водія серії НОМЕР_5 , видане Центром 345 від 17.10.2018.

Як встановив суд з доданих до відзиву матеріалів, які вочевидь надавалися інспектору при проведенні перевірки (оскільки акт перевірки не містить записів про їх відсутність), транспортний засіб DAF, модель ТЕ95 XF 480, тип сідловий тягач-Е, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.03.2011 належить ОСОБА_4 , а транспортний засіб SAMRO, модель S 339 FN, тип напівпричіп бортовий-Е, номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 08.01.2012 належить ОСОБА_5 (а.с. 39-40).

Незважаючи на це в акті перевірки зафіксовано той факт, що вищевказані транспортні засоби використовує ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 . В тому ж рядку містяться дописи іншим почерком - , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналогічно, у доданій до відзиву товарно-транспортній накладній №136 від 14.01.2022 (а.с. 41) автомобільним перевізником значиться ФОП ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , а водій - ОСОБА_2 , номер посвідчення НОМЕР_5 .

Разом з цим інспектор Солодовник П.О. в акті перевірки не відобразив реквізитів документу, на підставі якого він зробив висновок про те, що транспортний засіб використовує ОСОБА_3 .

У свою чергу, позивач ОСОБА_1 надав до матеріалів справи документи, що підтверджують його право користування транспортними засобами, а саме:

- довіреність серії НОН 827215 від 25.06.2020, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В., якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 користуватися (керувати) належним першому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР №9 ГУМВСУ у Харківській області 26.03.2011, автомобілем марки DAF, модель TE95 XF480, тип сідловий тягач-Е, випуску 2001 року, колір червоний, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований ВРЕР №9 ГУМВСУ у Харківській області 26.03.2011 (а.с. 20);

- довіреність серії НОН 827217 від 25.06.2020, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В., якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 користуватися (керувати) належним першому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 виданого ВРЕР 06.01.2012, автомобілем марки SAMRO модель S 338 FN, тип напівпричіп бортовий-Е, випуску 2000 року, колір сірий, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований ВРЕР 06.01.2012 (а.с. 21).

- тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_9 , виданий 01.07.2020 ОСОБА_1 на транспортний засіб марки SAMRO модель S 338 FN, тип напівпричіп бортовий-Е, випуску 2000 року, колір сірий, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 22);

- тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_10 , виданий 01.07.2020 ОСОБА_1 на транспортний засіб DAF модель TE95 XF480, тип сідловий тягач-Е, випуску 2001 року, колір червоний, номер шасі (кузов, рама): НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 23).

Таким чином в ході судового розгляду матеріалами справи підтверджено право ОСОБА_1 на користування означеними транспортними засобами на законних підставах.

Разом з цим суд наголошує на тому, що відповідальність за ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" покладається на перевізника.

Автомобільний перевізник, відповідно до визначень наведених у ст. 1 цього ж Закону, - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

З огляду на обсяг наданих під час здійснення перевірки доказів, відповідно до яких власниками транспортних засобів є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то очевидним є висновок про те, що саме ці особи і є належними суб`єктами відповідальності як автомобільні перевізники у розумінні вищенаведених вимог Закону, а не позивач ОСОБА_1 чи відомий лише інспектору Власенко М.І.

Зібрані судом докази свідчать про те, що особою, яка провела перевірку (старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Солодовник П.О.), не вжито усіх необхідних і достатніх заходів для встановлення особи належного перевізника, оскільки факт виявленого порушення зафіксовано відносно ОСОБА_3 , який не є перевізником у розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким перевізником не є і позивач ОСОБА_1 .

Відтак, підстави для застосування до ОСОБА_1 санкції, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III, відсутні.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях саме ОСОБА_1 порушення, що полягало у перевезенні вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

За викладених обставин позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №190288 від 21.06.2022 слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 992,40 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №190288 від 21.06.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун