Справа № 380/5090/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/5090/22 пров. № А/857/12252/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Приступи Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/5090/22 (головуюча суддя Чаплик І.Д., м. Львів, час ухвалення 11:28 год., повне судове рішення складено 25 липня 2022 року) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (43005393)), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 19.03.2021; №02 від 30.03.2021 та №8937/13010704 від 28.04.2021.

Ухвалою від 11.04.2022 Львівський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

16.05.2022 від Головного управління ДПС у Львівській області на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване пропуском встановленого ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 01.06.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду та надіслання на адресу відповідача обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Від позивача на адресу суду надійшла заява (вх. № 39276 від 07.06.2022) про поновлення строку позовної давності та прийняття позову до розгляду. В підтвердження поважності причин пропуску строку позивач покликається на те, що єдиним учасником позивача є іноземна компанія, а бенефіціаром та директором є іноземні громадяни, правова обізнаність яких є обмеженою, та які очевидно не були свідомі про ту чи іншу судову практику (включно з позиціями Верховного Суду) щодо порядку та строків звернення до суду для захисту прав та інтересів товариства. Тому для позивача критично важливим було знайти належно обізнаного юридичного консультанта з цією метою. Вказує, що позивачем неодноразово вживалися заходи з пошуку адвокатів, які б могли надати допомогу у захисті прав та законних інтересів позивача в даній справі. Про активний пошук адвокатів свідчать листи-відповіді про відмову надавати правову допомогу позивачу ряд адвокатів не змогли в силу тих чи інших обставин допомогти з підготовкою позову (великою мірою, зважаючи на обсяг матеріалів, які підлягали вивченню в рамках господарських правовідносин позивача з контрагентами). Тому ТзОВ «Беллус УА» зайняло багато часу на пошуки юристів, які б надали свою допомогу в даній справі. Більше того, директор компанії значну частину часу після виявлення порушення прав ТзОВ «Беллус УА» з боку органів податкової служби, перебував за межами території України, що також вплинуло на часові межі, протягом яких позивач міг звернутися за захистом своїх прав, так як право підпису від імені Товариства належить лише директору та навіть укладення договору про надання правової допомоги вимагало його присутності в Україні. В підтвердження поважності причин пропуску строку позивач також покликається і на обставини, які не залежали від позивача, що могли вплинути на строк звернення з вказаною позовною заявою, а саме, встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" карантину, що неодноразово продовжувався. Відтак просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду.

Ухвалою від 18 липня 2022 року Львівський окружний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» строку звернення до суду із позовною заявою у справі до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та відмовив у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання представника Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду задовольнив.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишив без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Беллус УА» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що наведені у клопотанні про поновлення процесуального строку причини є поважними.

До того ж, питання щодо дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень- рішень у разі, коли платником податків не проводилася процедура адміністративного оскарження таких рішень, вирішено лише 27.01.2022 судовою палатою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20, у якій зазначено, що, оскільки відповідно до висновків ВС, викладених у постанові від 26.11.2022 у справі №500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податку не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження), застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Вказує на те, що після ухвалення ВС наведеної вище постанови позивач без зволікань звернувся з позовом до суду, оскарживши спірні податкові повідомлення рішення.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ГУ ДПС у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції керувався тим, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду із даним позовом, а належних обґрунтувань обставин його пропуску та доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, ним не наведено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд зауважує, що реалізація захисту порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції, однак у межах часових рамок, визначених законодавцем.

У розумінні ч.1 ст.118 КАС України процесуальними строками є встановлені законом або ж судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює добросовісно ставитися до виконання учасниками процесу своїх обов`язків. Строки звернення до суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки ж пропуску строку звернення до суду чітко регламентовані ст.123 КАС України.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, то суд повертає позовну заяву.

За приписами ст.121 КАС України суд наділений повноваженнями за заявою сторони поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо причини його пропуску будуть визнані судом поважними, окрім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Для поновлення пропущеного строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позовну заяву. Однак, правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного та детального переліку причин чи критеріїв їх визначення.

Натомість, закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість або ж інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа, тривалість строку, який пропущений, те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду, яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку, та які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 06.10.2022р. у справі №420/3129/20.

Так, питання строку звернення до адміністративного суду у податкових спорах певний час було дискусійним. І лише 27.01.2022 Верховний Суд, з метою забезпечення єдиної правозастосовної практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, в яких платником податків не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №500/2486/19, ухвалив постанову від 27.01.2022 у справі №160/11673/20, в якій дійшов висновку про те, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у тому випадку, якщо позивачем не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження). визначається ч.2 ст.122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував висновок Верховного Суду щодо питання застосування п.56.18 ст.56 ПК України і дійшов вірного висновку про те, що строк звернення до суду з цим позовом визначається ст.122 КАС України.

Так, матеріали справи свідчать та визнається учасниками судового розгляду, спірні правовідносини виникли у зв`язку із прийняттям ГУ ДПС у Львівській області податкових повідомлень рішень № від 19.03.2021; №02 від 30.03.2021 та №8937/13010704 від 28.04.2021. Факт отримання оскаржуваних рішень позивачем підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відмітками про вручення позивачу: податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2021 вручено 25.03.2021; податкове повідомлення-рішення №02 від 30.03.2021 вручено 02.04.2021; податкове повідомлення-рішення №8937/13010704 від 28.04.2021 вручено 30.04.2021.

Звертаючись до фактів даної справи, колегія суддів зазначає про те, що із даним позовом до суду позивач звернувся лише у березні 2022 року, тобто зі значним пропуском встановленого ч.2 ст.122 КАС України строку для звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи ж питання поважності причин попуску строку звернення до суду, наведені позивачем у клопотання про поновлення такого строку, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №640/25046/19, причина пропуску строків звернення до суду може вважатися поважною, якщо остання відповідає одночасно таким умовам:

1) це обставина, яка безпосередньо унеможливлює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущений;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися тільки такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають виключно порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

До того ж, аналогічний висновок з цих спірних питань викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №826/17879/17.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати належні докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Слід зазначити, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду або ж здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього, у свою чергу, має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Разом із тим, позивач не наводить об`єктивних непереборних обставин, пов`язаних із дійсними істотними перешкодами та труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення ним дій стосовно звернення до суду з позовом за захистом свого порушеного права, протягом встановленого законом строку.

Зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а саме: пошук адвокатів, перебування директора компанії за межами України, карантин, що неодноразово продовжувався, суд першої інстанції підставно не визнав поважними, оскільки дані обставини не мали жодного впливу на можливість позивача вчинити процесуальні дії по зверненню до суду із вимогами відносно визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № від 19.03.2021; №02 від 30.03.2021 та №8937/13010704 від 28.04.2021.

При цьому, судова колегія не може не погодитися із посиланнями ТзОВ Беллус УА» на те, що зміна судової практики (відносно того чи іншого спірного питання) може слугувати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Так, факт винесення спірних податкових повідомлень-рішень мав місце ще 19.03.2021, 30.03.2021 та 28.04.2021, а згадане позивачем судове рішення Верховного Суду у справі у справі №160/11673/20 з питань оскарження податкових повідомлень рішень без застосування процедури адміністративного оскарження ухвалене 27.01.2022. Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що з моменту отримання оскаржених рішень позивач мав усі підстави вважати, опираючись на дійсну правову позицію ВС, що строк звернення до суду регулюється нормами ПК України.

Апеляційний суд також враховує, що після ухвалення ВС вказаного вище рішення у справі 160/11673/20, позивач без зволікань звернувся до суду з позовом (14.02.2022 вперше, 03.03.2022 повторно).

Колегія суддів також враховує, що у постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 судова палата ВС акцентувала увагу на тому, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

Ті обставини, що позивач у клопотанні про поновлення строків звернення до суду прямо не покликається на зміну судової практики як на поважну причину такого пропуску, свідчить про прогалини в роботі його представника, проте не може слугувати безумовною підставою для позбавлення товариства права на судовий захист.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду та наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Беллус УА» задовольнити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/5090/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов

У зв`язку з перебуванням судді Довгополова О.М. у відрядженні з 14 до 18 листопада 2022 року включно, постанова в повному обсязі складена 21 листопада 2022 року.