Справа № 420/12703/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра Анатолійовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними дії начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.09.2022 року; зобов`язати начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра Анатолійович розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.09.2022 року відповідно до вимог Закону України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР Про звернення громадян.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в провадженні СД Подільського РУП ГУНП в Одеської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000124 від 26.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_1 . Процесуальне керівництво здійснює Подільська окружна прокуратура. 15.07.2022 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, в результаті якого вилучено системний блок «Grand» 901 В BLACK з маркуванням , ноутбук чорного кольору марки «Fugitsu» PCP5 18111-01 CN 51811-01R1500613, друкувальний пристрій «Samsung» SCX 4200 та інше майно. В цей же день, а також 18.07.2022 року та 25.07.2022 року, ОСОБА_1 приходив в кабінет Подільського РУП ГУНП в Одеської області та бачив неналежне зберігання речових доказів в кабінеті, який займає старший дізнавач Подільського РУП ГУНП в Одеської області ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернув увагу на те, що після вилучення при обшуку майна, яке було неналежно упаковано, тривалий час (на протязі більше тижня) зберігається в робочому кабінеті ОСОБА_2 та до нього мали доступ інші сторонні особи. Тим самим було порушено встановлений «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104. В зв`язку з цим, 08.08.2022 року ОСОБА_1 подав до Одеської обласної прокуратури та до Подільської окружної прокуратури скаргу. Враховуючи вищевказане просив ініціювати проведення службової перевірки за вказаними фактами порушень. 19.08.2022 року Одеська обласна прокуратура переслала скаргу до Подільської окружної прокуратури з вказівкою перевірки доводів, викладених у зверненні, необхідно провести згідно з вимогами чинного законодавства. Про результати розгляду проінформувати заявника у передбачений законом строк та обласну прокуратуру. 22.08.2022 року Подільська окружна прокуратура надала ОСОБА_1 інформаційного листа про те, що ними отримано з Одеської обласної прокуратури вказану скаргу по кримінальному провадженню. Жодної інформації про результати перевірки викладених фактів надано не було. 17.08.2022 року, керуючись ст. 4, 5 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, із змінами і доповненнями, (Далі та вище - Закону України № 393/96-ВР), в рамках п. 9.12 Наказу № 309, ОСОБА_1 повторно подав до Одеської обласної прокуратури та до Подільської окружної прокуратури скаргу та просив провести перевірку стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, в тому числі вилученого у нього при обшуку майна по кримінальному провадженні №0000124 від 26.04.2022 року. 31.08.2022 року від Подільської окружної прокуратури отримано листа за №61- 4772ВИХ-22 про те, що за фактами викладеними у зверненні окружною прокуратурою до Подільського РУП ГУНП в Одеської області скеровано листа для вирішення питання щодо проведення перевірки. Інформації про результати перевірки викладених у скарзі фактів в цьому листі відсутня. Подільська окружна прокуратура обмежилася тим, що направила скаргу до Подільського РУП ГУНП в Одеської області, та не дочекалась результатів перевірки. Фактично перевірку викладених у скарзі фактів не проведено і не проводиться. Вказане свідчить про те, що Подільською окружною прокуратурою прийнято рішення не розглядати скаргу ОСОБА_1 в законний спосіб, та не перевіряти викладені в ній факти. А також, не виконано вказівку прокуратури Одеської області про перевірку викладених фактів. 01.09.2022 року Чорний направив скаргу на бездіяльність Подільської окружної прокуратури до Одеської обласної прокуратури в порядку ст. 16 Закону України № 393/96-ВР. 06.09.2022 року за вих. №09/1/1-3617ВИХ-22 09/1/1-398-22 Одеська обласна прокуратура переслала скаргу до Подільської окружної прокуратури з вказівкою перевірку доводів, викладених у зверненні, необхідно провести згідно з вимогами чинного законодавства. Про результати розгляду проінформувати заявника у передбачений законом строк та обласну прокуратуру. Одночасно Одеська обласна прокуратура в оскаржуваному листі повідомила, що відповідно до вимог ст.ст. 303-307 Кримінально-процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються суддею місцевого суду за правилами судового розгляду. Та з огляду на викладене радили звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора до місцевого суду. У листі від 06.09.2022 року №09/1/1-3617ВИХ-22 09/1/1-398-22 відповідачем не надано відповіді на вимоги ОСОБА_1 щодо скасування рішення Подільської окружної прокуратури, яке викладено у листі від 31.08.2022 року №61-4772ВИХ-22 про відмову провести перевірку викладених в скарзі фактів та проведення перевірки стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, в тому числі вилученого у мене при обшуку майна по кримінальному провадженні №0000124 від 26.04.2022 року. Таким чином, відповідач не дотримався процедури розгляду скарги ОСОБА_1 , передбаченої Законом №393/96-ВР,

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що звернення ОСОБА_1 підлягало розгляду в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, оскільки визначальним є факт оскарження дій та рішень прокурора під час досудового розслідування. При цьому, розгляд скарги у визначеному порядку жодним чином не порушує законні права заявника у цьому випадку. Позивач безпідставно посилається на порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції від 20.12.2017 № 357, оскільки вона втратила чинність на підставі наказу Офісу Генерального прокурора № 363 від 06.08.2020. звернення ОСОБА_1 від 01.09.2022 спрямовано 06.09.2020 за належністю до Подільської окружної прокуратури з контролем виконання та інформування про результати обласної прокуратури одночасно із автором звернення. ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 303-307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються суддею місцевого суду за правилами судового розгляду. Отже, звернення ОСОБА_3 розглянуто. Водночас не відповідають дійсності доводи щодо нероз`яснення порядку оскарження дій прокурора під час розгляду його скарги, оскільки зі змісту листа від 06.09.2022 вбачається, що такі роз`яснення були надані.

Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

01 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеської обласної прокуратури із скаргою, в якій просив скасувати рішення Подільської окружної прокуратури, яке викладено у листі від 31.08.2022 року № 61-4772ВИХ-22 про відмову провести перевірку викладених у скарзі фактів та провести перевірку стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, в тому числі вилученого у нього при обшуку майна по кримінальному провадженні № 0000124 від 26.04.2022 року (а.с. 84-86).

06 вересня 2022 року Одеською обласною прокуратурою листом № 09/1/1-3617ВИХ-22 за підписом начальника відділу обласної прокуратури Лященко Дмитра направлено до Подільської окружної прокуратури для організації розгляду в межах компетенції та вказано, що перевірку доводів, викладених у зверненні, необхідно провести згідно з вимогами чинного законодавства, а про результатами розгляду слід проінформувати заявника у передбачений законом строк та обласну прокуратуру. При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до вимог ст. ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються суддею місцевого суду за правилами судового розгляду (а.с. 94).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно ст. 14 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про звернення громадян» скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяця з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням. Скарги, подані з порушенням зазначеного терміну, не розглядаються. Пропущений з поважної причини термін може бути поновлений органом чи посадовою особою, що розглядає скаргу. Рішення вищого державного органу, який розглядав скаргу, в разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в термін, передбачений законодавством України.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус судді», «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, законами України «Про запобігання корупції», «Про виконавче провадження».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. 2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Згідно п. 1 розділу ІІІ Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363, порядок вирішення звернень і запитів визначається керівником органу прокуратури, його заступниками, керівниками самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, регіональних (обласних прокуратур.).

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 363 визначено, що за потреби прокуратурам нижчого рівня доручається проведення перевірок наведених у зверненнях і запитах доводів, прийняття відповідних рішень чи надання інформації про результати перевірок. Доручення, адресовані керівникам регіональних (обласних) прокуратур зі встановленням контролю чи без такого, надсилаються за підписами Генерального прокурора, його заступників, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або виконувача його обов`язків, керівника Генеральної інспекції; заступникам керівників регіональних (обласних) прокуратур - за підписом керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, їхніх заступників, заступників керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. Контроль за результатами розгляду таких звернень у разі його встановлення здійснюється тим підрозділом, яким направлено доручення.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції № 363 за результатами вирішення звернень приймається одне з таких рішень: задоволено - наведені у зверненні доводи визнано обґрунтованими (надано відповідну інформацію, прийнято відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду скарги на дії, рішення слідчого або прокурора згідно з вимогами КПК України; пред`явлено позов, здійснено вступ у справу, порушену за позовом іншої особи, внесено апеляційну, касаційну скаргу або заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами під час представництва в суді; внесено документ реагування згідно зі статтею 26 Закону України "Про прокуратуру", задоволено прохання про особистий прийом заявника, надано для ознайомлення матеріали перевірки за зверненням тощо); відмовлено у задоволенні (відхилено) - вимоги заявника, викладені у зверненні, визнано необґрунтованими; роз`яснено - надано роз`яснення щодо компетенції органів прокуратури, вимог законодавства, у тому числі надано усні роз`яснення на усні звернення під час особистого прийому.

Згідно п. 13 розділу ІІІ Інструкції № 363 за результатами вирішення скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування особі надаються роз`яснення про можливість судового оскарження таких рішень чи дій відповідно до статей 303-307 КПК України та за необхідності роз`яснюються рішення і висновки Конституційного Суду України. На скаргу, подану згідно зі статтею 308 КПК України, надаються роз`яснення щодо порядку її вирішення з урахуванням вимог, передбачених статтею 17 Закону України "Про прокуратуру". Якщо у такій скарзі також порушуються питання про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності і під час її вирішення в межах кримінального процесу прийнято процесуальне рішення, у якому встановлені факти порушення прокурором прав осіб або умисного порушення вимог законодавства чи неналежного виконання службових обов`язків, відповідні керівники органу прокуратури можуть звернутися з дисциплінарною скаргою до органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеської обласної прокуратури із скаргою, в якій ОСОБА_1 вказував, що старшим дізнавачем Подільського РУП ГУНП в Одеській області порушено встановлений порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, який затверджений постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104. 08.08.2022 року він подав до Одеської обласної прокуратури та до Подільської окружної прокуратури скаргу та просив ініціювати проведення службової перевірки за вказаними фактами порушень. 19.08.2022 року прокуратура Одеської області переслала скаргу до Подільської окружної прокуратури з вказівкою перевірку доводів, викладених у зверненні, необхідно провести згідно з вимогами чинного законодавства. Про результати розгляду проінформувати заявника у передбачений законом строк та обласну прокуратуру. 22.08.2022 року Подільська окружна прокуратура надала ОСОБА_1 інформаційного листа про те, що ними отримано з Одеської обласної прокуратури вказану скаргу по кримінальному провадженню. Жодної інформації про результати перевірки викладених фактів надано не було. 17.08.2022 року, керуючись ст. 4, 5 Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, із змінами і доповненнями, в рамках п. 9.12 Наказу № 309, ОСОБА_1 повторно подав до Одеської обласної прокуратури та до Подільської окружної прокуратури скаргу та просив провести перевірку стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, в тому числі вилученого у нього при обшуку майна по кримінальному провадженні №0000124 від 26.04.2022 року. 31.08.2022 року він отримав від Подільської окружної прокуратури листа за №61- 4772ВИХ-22 про те, що за фактами викладеними у зверненні окружною прокуратурою до Подільського РУП ГУНП в Одеської області скеровано листа для вирішення питання щодо проведення перевірки. Інформації про результати перевірки викладених у скарзі фактів в листі відсутня. Подільська окружна прокуратура обмежилась тим, що направила скаргу до Подільського ГУНП в Одеській області, та не дочекалась результатів перевірки. Фактично перевірку викладених у скарзі фактів не проведено і не проводить. Подільською окружною прокуратурою прийнято рішення не розглядати скаргу у законний спосіб, та не перевіряти викладені у ній факти, а також не виконано вказівку прокуратури Одеської області про перевірку викладених фактів.

Таким чином, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Подільської окружної прокуратури, яке викладено у листі від 31.08.2022 року № 61-4772ВИХ-22 про відмову провести перевірку викладених у скарзі фактів та провести перевірку стану та умов зберігання речових доказів, схоронності вилученого та арештованого майна і документів, в тому числі вилученого у нього при обшуку майна по кримінальному провадженні № 0000124 від 26.04.2022 року (а.с. 84-86).

06 вересня 2022 року Одеською обласною прокуратурою листом № 09/1/1-3617ВИХ-22 за підписом начальника відділу обласної прокуратури Лященко Дмитра направлено до Подільської окружної прокуратури для організації розгляду в межах компетенції та вказано, що перевірку доводів, викладених у зверненні, необхідно провести згідно з вимогами чинного законодавства, а про результатами розгляду слід проінформувати заявника у передбачений законом строк та обласну прокуратуру. При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до вимог ст. ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються суддею місцевого суду за правилами судового розгляду (а.с. 94).

Таким чином, Одеською обласною прокуратурою, в порядку, визначеному розділом ІІІ Інструкції № 363, доручено прокуратурі нижчого рівня, а саме Подільській окружній прокуратурі, провести перевірку доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1 від 01.09.2022 року, для прийняття відповідного рішення чи надання інформації про результати перевірок.

Крім того, оскільки скарга ОСОБА_1 від 01.09.2022 року стосується рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування, Одеською обласною прокуратурою в порядку, визначеному п. 13 розділу ІІІ Інструкції № 363, роз`яснено ОСОБА_1 можливість судового оскарження таких рішень чи дій відповідно до статей 303-307 КПК України .

При цьому, п. 9 розділу ІІІ Інструкції № 363 визначено, що відповідь за результатами вирішення звернення надається тим органом прокуратури, якому його надіслано і до компетенції якого належить вирішення порушених у ньому питань.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що при розгляді скарги позивача відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на порушення Одеською обласною прокуратурою приписів Інструкції від 20.12.2017 року № 357, оскільки наказом Офісу Генерального прокурора від 06.08.2020 року № 363 визнано таким, що втратив чинність, наказ Генеральної прокуратури України від 20 грудня 2017 року № 357 "Про затвердження Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16 січня 2018 року за № 65/31517.

Також, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що у відповідях на його запит та звернення не зазначено порядок оскарження прийнятого рішення, оскільки лист від 06 вересня 2022 року не містить відмови у задоволенні вимог позивача, тому відсутність у листі інформації щодо способу оскарження не є порушенням Закону України «Про звернення громадян», яке може тягнути за собою визнання такої відповіді чи дій по її наданню протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року по справі № 320/6472/18.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправних дій відповідача, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.09.2022 року; зобов`язання начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра Анатолійович розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.09.2022 року відповідно до вимог Закону України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР Про звернення громадян є необґрунтованими.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Одеської обласної прокуратури (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра Анатолійовича (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3) про визнання протиправними дій начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.09.2022 року; зобов`язання начальника відділу Одеської обласної прокуратури Лященко Дмитра Анатолійович розглянути скаргу ОСОБА_1 від 01.09.2022 року відповідно до вимог Закону України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР Про звернення громадян, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.