Справа № 560/7440/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7440/22
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо з питань підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів, для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як такої, що настала в наслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документи, для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як такої, що настала в наслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача з заявою про підготовку та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів щодо призначення пенсії по інвалідності, як такої, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Проте відповідач протиправно відмовив в задоволенні заяви.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до положень Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок №3-1), відсутні правові підстави щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів щодо призначення позивачу пенсії по інвалідності, як такої, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, оскільки 05.05.2021 Хмельницькою міською МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності внаслідок загального захворювання.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у задоволенні клопотання Адміністрації Державної прикордонної служби України про розгляд справи №560/7440/22 у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до довідки госпітальної військово-лікарської комісії від 11.11.2020 №557 захворювання та травма позивача пов`язані з проходженням військової служби.

За змістом витягу із наказу Ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького від 02.03.2021 №146-ос "Про особовий склад" остаточною датою закінчення проходження військової служби позивачем вважається 11.03.2021. Вислуга років станом на 11.03.2021 становить: календарна - 21 рік 07 місяців 22 дні, пільгова - немає.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №442532 та акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.05.2021 №1380 позивачу з 05.05.2021 встановлена друга група інвалідності внаслідок загального захворювання.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, де він перебуває на обліку, документи щодо призначення пенсії по інвалідності, як такої, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Листом від 23.12.2021 №115/Ш-15594-10486 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення заяви.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 1 Закону №2262-ХІІ військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно з статтею 18 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Приписами статті 19 Закону №2262-ХІІ визначено, що групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Відповідно до статті 20 Закону №2262-ХІІ залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Порядок №3-1 регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Положеннями пункту 1 Порядку №3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Згідно з пунктом 7 Порядку №3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Відповідно до пункту 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Приписами пункту 14 Порядку №3-1 встановлено, що орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку №3-1).

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії (пункт 18 Порядку №3-1).

Зі змісту наведеного слідує, що існує певна процедура призначення пенсії по інвалідності за Законом №2262-XII, яка передбачає звернення особи із заявою до органу Пенсійного фонду України через уповноважений структурний підрозділ відповідного міністерства чи іншого органу - у даному випадку через Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Законодавцем визначено, що органи Пенсійного фонду України після отримання через уповноважені органи подання з документами та заявою про призначення пенсії по інвалідності розглядають їх та приймають рішення про призначення або відмову у призначення пенсії тим категоріям осіб, на яких поширюється дія Закону №2262-XII.

При цьому, як вже було вказано, статтями 18, 20 Закону 2262-ХІІ визначено умови за яких призначається пенсії по інвалідності особам з числа військовослужбовців.

Відповідно до змісту пункту "б" статті 20 Закону №2262-ХІІ до осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим Законом, віднесено:

- осіб, які отримали інвалідність внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків);

- осіб, які отримали інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Отже, вирішуючи питання чи має право позивач на призначення пенсії по інвалідності відповідно до пункту "б" статті 20 Закону №2262-ХІІ, суд має встановити причини інвалідності. У разі, якщо причиною інвалідності є або каліцтво, одержане в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або захворювання, пов`язане з проходженням служби, які є умовами для призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 20 Закону №2262-ХІІ, то військовослужбовець має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону.

Згідно з статтею 3 Закону України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон №875-XII) інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до статті 3 Закону №875-XII та статті 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" Кабінет Міністрів України 03.12.2009 прийняв постанову "Питання медико-соціальної експертизи" №1317 (далі - Постанова №1317), якою затвердив: Положення про медико-соціальну експертизу; Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Приписами пункту 1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою №1317, визначено, що це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Згідно з пунктом 1 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим Постановою №1317, це Положення визначає порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою №1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Норми цього Положення детально регламентують порядок, умови та підстави встановлення причинного зв`язку інвалідності військовослужбовців на підставі документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою №1317, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є:

загальне захворювання;

інвалідність з дитинства;

нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійне захворювання;

поранення, контузії, каліцтва, захворювання:

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

- одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;

- одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;

- одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Другої світової воєн та в повоєнний період;

- пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;

- пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

- одержані внаслідок політичних репресій;

- пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;

- одержані під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 р. по 21 лютого 2014 р. за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (у Революції Гідності);

поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержані під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення;

захворювання:

- отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

- пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку.

Як встановив суд, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №442532 та актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 05.05.2021 №1380 позивачу з 05.05.2021 встановлена друга група інвалідності та зазначено причину інвалідності - загальне захворювання.

Така причина інвалідності як загальне захворювання не дає підстав для призначення особам з числа військовослужбовців права на пенсію на підставі пункту "б" статті 20 Закону №2262-ХІІ, оскільки умовою для призначення пенсій по інвалідності особам з числа військовослужбовців, є отримання інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), чи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Отримання інвалідності за інших умов, у спірному випадку внаслідок загального захворювання, не є підставою для призначення пенсії на умовах визначених пунктом "б" статті 20 Закону №2262-ХІІ.

Посилання позивача на довідку госпітальної військово-лікарської комісії від 11.11.2020 №557, суд оцінює критично, оскільки в силу норм статті 19 Закону №2262-ХІІ причини інвалідності встановлюються медико-соціальними експертними комісіями.

Враховуючи наведене, у відповідача відсутні підстави для підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області документів, для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, як такої, що настала в наслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність підстав для задоволення позову, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", немає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська 26, м. Київ, 01601 , код ЄДРПОУ - 00034039)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк