Справа № 380/10760/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, ) визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просить суд:

- визнати протиправною і скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №334967 від 20.07.2022 року Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.07.2022 Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №334967 за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Позивач вважає зазначені в постанові доводи відповідача безпідставними, оскільки на час проведення перевірки він не був перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не міг бути притягнутим до відповідальності. Позивач вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 12.08.2022 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, зазначає, що твердження позивача що суб`єктом відповідальності і належним користувачем є інша особа не заслуговує на увагу, оскільки невнесення відомостей до Реєстру відомостей про належного користувача транспортного засобу незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований. Представник відповідача вважає, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

11.02.2021 ПП «ТЕК» виконувало вантажне перевезення автомобілем SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується копією товарно-транспортної накладної №370 від 11.02.2022. Відповідно до товарно-транспортної накладної вантажовідправником зазначено ТОВ «Снятинський цегельний завод», замовником та вантажоодержувачем ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником транспортного засобу марки SCANIA модель R440 реєстраційний номер НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_1 .

11.02.2022 працівниками Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок та відповідно до направлення на перевірку №013797 від 04.20.2022, на автомобільній дорозі с. Чукилівка (Івано-Франківська область) було зупинено транспортний засіб SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою проведення перевірки транспортного засобу на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки Західним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (Івано-Франківська область) складено акт №324427 від 11.02.2022, в якому зафіксовано порушення, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку, тахокарти за 05.02.2022.

Відповідач листом № 18656/33/24-22 від 28.06.2022 згідно з п. 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, запросив позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказав короткі відомості щодо справи про порушення:

- дата проведення перевірки - 11.02.2022;

- місце проведення перевірки - Івано-Франківська область;

- проведено перевірку транспортного засобу марки Scania р.н.з. НОМЕР_2 ;

- складено акт перевірки № 324427.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу №334967 від 20.07.2022 за порушення, передбачене абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 39 і 48) - у розмірі 17000,00 грн.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Згідно з ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з ч. 14 ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст. 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно з ст. 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

За правилами ст. 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону № 2344-ІІІ встановлено відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як підтверджено матеріалами справи, під час здійснення перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено порушення автомобільним перевізником вимог абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови № 344176 від 12.01.2022.

Водночас, за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Зі змісту вказаної норми слідує, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Отже, приписами ст. 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено наявність спеціального суб`єкта відповідальності - автомобільного перевізника.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Згідно з визначеннями, наведеними у главі 1 Правил № 363, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Як слідує із копії товарно-транспортної накладної №370 від 11.02.2022, яка є обов`язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, водій ОСОБА_3 на автомобілі SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснював перевезення вантажу з м. Снятин до м. Івано-Франківськ - м. Львів, вантажовідправником якого вказано ТОВ «Снятинський цегельний завод», а автомобільним перевізником ПП «ТЕК».

Із аналізу змісту товарно-транспортної накладної судом встановлено, що автомобільним перевізником було ПП «ТЕК».

Отже, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є автомобільним перевізником в розумінні Закону № 2344-III, а тому суд дійшов висновку, що посадові особи відповідача діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваних рішень.

Викладене жодним чином не спростоване відповідачем.

Крім того, доказів того, що водій відмовився надати документи, які могли б встановити дійсного перевізника, представником відповідача надано також не було.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивач не був належним суб`єктом відповідальності, в розумінні ст. 60 Закону № 2344-III, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови № 334967 від 20.07.2022. З огляду на викладене суд не надає оцінки суті виявленим відповідачем порушенням.

Отже суд доходить висновку, що в межах спірної ситуації позивач не є автомобільним перевізником та не може бути суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Тому відповідач не мав правових підстав для застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 334967 від 20.07.2022 прийнята всупереч вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт» та без урахування обставин, які мали значення для її прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що питання щодо розподілу таких витрат буде вирішуватися судом після надання позивачем відповідних доказів.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною і скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №334967 від 20.07.2022 року Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби з безпеки на транспорті (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2022.

Суддя Костецький Н.В.