Справа № 420/18420/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/18420/21
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М. , Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі № 420/18420/21 за позовом Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

04.10.2021 року Державне підприємство «Служба місцевих автомобільних доріг» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.06.2021 року за №17306/6/15-32-18-03-09 про відмову в анулюванні реєстрації платником ПДВ;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області анулювати реєстрацію Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування позовних вимог ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» зазначало, що загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надавались позивачем, за 12 місяців, які передували поданню 10.06.2021р. до податкового органу заяви про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість дорівнювала нулю. При цьому, позивач вказував на помилковість позиції контролюючого органу стосовно того, що задекларовані платником податку в п.4.1 декларацій з ПДВ за червень 2020р. травень 2021р. показники є обсягом постачання товарів/послуг. На думку ДП «Служба місцевих автомобільних доріг», п.4.1 декларацій з ПДВ призначений виключно для декларування податкових зобов`язань з ПДВ, що нараховуються за вимогами п.п.«а» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України у зв`язку з використанням придбаних товарів/послуг в операціях, що не є об`єктом оподаткування. Як стверджував позивач, саме на виконання приписів п.п.«а» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» у п.4.1 декларацій з ПДВ відображено суми податкових зобов`язань. Також, позивач акцентував увагу на тому, що ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» є одержувачем бюджетних коштів, які в подальшому перераховуються підрядникам за виконані роботи, а також на витрати, пов`язані з утриманням підприємства. Метою діяльності ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» не є отримання прибутку. Як на підтвердження своєї позиції позивач вказував на індивідуальну податкову консультацію, викладену в листі ДПС України від 09.08.2019р. №3756/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, судові рішення у справі №420/15046/20.

Відповідач з позовними вимогами не погоджувався з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» за останні 12 місяців задекларовано обсяг постачання в сумі 889484612,40грн., а тому платник податку на додану вартість не відповідає вимогам підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

09.11.2021р. ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» до Одеського окружного адміністративного суду подано відповідь на відзив зміст повністю якої дублює обґрунтування позовної заяви (т.І а.с.1-10, т.І а.с.124-126).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі №420/18420/21 адміністративний позов Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.06.2021 року за №17306/6/15-32-18-03-09 про відмову в анулюванні реєстрації платником ПДВ.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області анулювати реєстрацію Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» () як платника податку на додану вартість.

Задовольняючи позовні вимоги окружний адміністративний суд погодився з позицією позивача та вказав, що відносини між позивачем і державними органами є бюджетними, а не цивільно-правовими, у зв`язку з чим не можуть визначатися як операції з постачання товарів або послуг та не є об`єктом оподаткування ПДВ. Суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням відсутності об`єкта оподаткування ПДВ позивач не має правових підстав для визначення податкових зобов`язань з ПДВ. Як зазначено в оскаржуваному рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі №420/18420/21 загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надавалися позивачем, за 12 місяців, які передували поданню 10.06.2021 року заяви про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість дорівнювала нулю. Із зазначеної дати по сьогоднішній день обсяг операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, теж дорівнює нулю. Відповідно підстави для відмови в анулюванні реєстрації платником ПДВ відсутні. Крім того, судом першої інстанції зазначено про помилковість позиції податкового органу стосовно того, що задекларовані позивачем в деклараціях з ПДВ за червень 2020 р. - травень 2021 року у рядку 4.1 показники є обсягом постачання товарів/послуг. Окружний адміністративний суд дійшов висновку, що задекларований ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» у рядку 4.1 декларацій з ПДВ показник, призначений виключно для декларування податкових зобов`язань з ПДВ, що нараховуються за вимогами п.п.«а» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України у зв`язку з використання придбаних товарів/послуг в операціях, що не є об`єктом оподаткування. Такий показник не свідчить про здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню. Приймаючи оскаржуване рішення окружний адміністративний суд також взяв до уваги індивідуальну податкову консультацію, викладену в листі ДПС України від 09.08.2019р. №3756/6/99-99-15-03-02-15/ІПК та судові рішення у справі №420/15046/20.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу в якій зазначено, що вирішуючи даний спір окружним адміністративним судом неправильно застосовано норми матеріального, у зв`язку з чим, на думку скаржника, оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі №420/18420/21 підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України. Як вказує податковий орган, ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» за останні 12 місяців задекларовано обсяг постачання в сумі 889484612,40грн., а тому платник податку на додану вартість не відповідає вимогам підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України. Також, контролюючий орган акцентував увагу на тому, що ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» навіть не намагалося вирішити спірної ситуації шляхом подання нової заяви за формою №3-ПДВ із дотриманням усіх законодавчо встановлених норм. Крім того, на думку суб`єкта владних повноважень, позиція суду першої інстанції про не здійснення позивачем операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню нівелюється судовими рішеннями у справі №420/5098/20.

Скориставшись наданим приписами чинного процесуального правом позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» вказує про необґрунтованість доводів апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області та уважає, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки відповідають обставинам справи. При цьому, наведені у відзиві на апеляційну скаргу твердження дублюють обґрунтування позовної заяви.

08.11.2022р. позивачем до апеляційного суду подано доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, у яких зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021р. у справі №420/15046/20 ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» внесено до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Також, позивач наголошує на тому, що усі державні підприємства та управління, які виконують функції замовників з будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг в Україні та фінансуються за рахунок бюджетних коштів, є неприбутковими установами та не є платниками податку на додану вартість.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 11.06.2021р. ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» на ім`я начальника Малиновської ДПІ ГУ ДПС в Одеській області направлено заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з додатком за формою №3-ПДВ, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014р. №1130 «Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість».

За наслідками розгляду вищевказаного звернення Головним управлінням ДПС в Одеській області на адресу ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» надіслано лист від 15.06.2021р. №17306/6/15-32-18-03-09, у якому платнику податку запропоновано подати нову заяву за формою №3-ПДВ із дотриманням усіх законодавчо встановлених норм, оскільки згідно ІТС «Податковий блок» ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» за останні 12 місяців задекларовано обсяг постачання в сумі 889484612,40грн., тобто платник не відповідає вимогам підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Не погодившись із такою відповіддю податкового органу позивач за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У випадку, що розглядається на вирішення поставлено питання стосовно анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовано приписами Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014р. № 1130.

Відповідно до статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку є:

1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також:

- особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством;

- особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що 01.05.2019р. Державне підприємство «Служба місцевих автомобільних доріг» зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом №312 з реєстру платників податку на додану вартість.

Будь-яких доказів, які б підтверджували, що реєстрація ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» платником податку на додану вартість відбулася не в добровільному порядку матеріали справи не містять.

З огляду на означене, для цілей оподаткування ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» є платником податку на додану вартість.

Порядок анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено нормами статті 184 Податкового кодексу України, згідно із підпунктом «а» пункту 184.1 якої реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом.

Пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Аналогічні за змістом приписи містить пункт 5.1 розділу V «Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014р. № 1130.

Відповідно до п.5.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014р. № 1130, анулювання реєстрації згідно з підпунктом "а" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "а" пункту 5.1 цього розділу) може бути ініційоване платником ПДВ після спливу 12 календарних місяців реєстрації особи платником ПДВ, починаючи з наступного дня після дня, що відповідає числу та місяцю реєстрації особи платником ПДВ. Загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг за останніх 12 календарних місяців визначається за даними податкових декларацій за останніх 12 поточних календарних місяців, що були подані до контролюючого органу.

З урахуванням наведеного, колегією суддів установлено, що для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців, що передують зверненню із відповідною заявою, повинна бути меншою 1 000 000грн.

У разі не дотримання такої умови анулювання реєстрації платника податку на додану вартість не здійснюється.

Як з`ясовано апеляційним судом, у період з червня 2020р. по травень 2021р. ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» до податкового органу подавались податкові декларації з податку на додану вартість, у яких платником податку самостійно визначено (задекларовано) суми обсягу постачання товарів/послуг сукупно в загальному розмірі 889484612,40грн.

Отже, загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надавалися ДП «Служба місцевих автомобільних доріг», за останні 12 календарних місяців, що передують зверненню із заявою про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, сукупно перевищує 1 000 000грн.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції констатує, що ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» не відповідає передбаченій в підпункті «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України умові, лише у разі відповідності якій реєстрація платника податку на додану вартість анулюється.

Відтак, беручи до уваги означене, колегія суддів наразі не вбачає законодавчо передбачених підстав для анулювання реєстрації ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» платником податку на додану вартість.

При цьому, апеляційний суд уважає необґрунтованими посилання позивача та висновки суду першої інстанції стосовно того, що загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надавалися ДП «Служба місцевих автомобільних доріг», за останні 12 місяців, які передували поданню 10.06.2021р. заяви про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість дорівнювала нулю, т.я. згідно із наявними у матеріалах справи податковими деклараціями з податку на додану вартість за період з червня 2020р. по травень 2021р. сукупний обсяг постачання платником податку на додану вартість товарів/послуг перевищує 1 000 000грн.

Не спростовує вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції також те, що ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» є одержувачем бюджетних коштів, які в подальшому перераховуються підрядникам за виконані роботи, а також на витрати, пов`язані з утриманням підприємства, оскільки положення підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України не містять жодних виключень та поширюються на будь-яку особу, яка зареєстрована як платник податку на додану вартість.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає неправильним висновок суду першої інстанції та безпідставними твердження позивача стосовно декларування ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» податкових зобов`язань в п.4.1 податкових декларації з податку на додану вартість, який призначений виключно для декларування податкових зобов`язань з ПДВ, що нараховуються за вимогами п.п.«а» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України у зв`язку з використанням придбаних товарів/послуг в операціях, що не є об`єктом оподаткування.

Стосовно викладеної в листі ДПС України від 09.08.2019р. №3756/6/99-99-15-03-02-15/ІПК індивідуальної податкової консультації апеляційний суд зазначає таке.

Так, в означеній податковій консультації ДПС України від 09.08.2019р. №3756/6/99-99-15-03-02-15/ІПК ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» надавалось роз`яснення щодо нарахування податкових зобов`язань з ПДВ при отриманні державним підприємством бюджетних коштів на його утримання, виплату заробітної плати працівникам та забезпечення виконання основних функцій (оплату робіт з будівництва, реконструкції, ремонту автомобільних доріг місцевого значення, що виконуються підрядними організаціями за замовленням такого підприємства).

Натомість, у даному випадку спірним є питання анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.

Отже, не є юридично спроможними, у даному випадку, посилання на викладену в листі ДПС України від 09.08.2019р. №3756/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, індивідуальну податкову консультацію, з огляду на те, що вона не кореспондуються із спірними правовідносинами.

Надаючи відповідь на питання чи є преюдиційними, по відношенню до даної справи, обставини, які встановлено у судових рішеннях у справі №420/15046/20, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

За наслідками дослідження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021р. у справі №420/15046/20, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021р., колегією суддів установлено, що у даному випадку судами досліджувалось питання щодо включення Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Між тим, апеляційний суд відмічає, що включення Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» до Реєстру неприбуткових установ та організацій жодним чином не впливає на вирішення питання стосовно анулювання реєстрації платником податку на додану вартість.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно із положеннями чинного законодавства, у призмі вирішення даного спору, реєстрація платника податку на додану вартість анулюються лише у разі дотримання ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» умов підпункту «а» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Натомість, як з`ясовано вище, таких умов, у даному випадку, ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» дотримано не було.

Також, апеляційний суд відмічає, що у контексті даного спору здійснюється аналіз діяльності, зокрема, ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» як платника податку на додану вартість, а не усіх державних підприємств та управлінь, які виконують функції замовників з будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг в Україні та фінансуються за рахунок бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного, доводи позивача у відповідній частині доповнень до відзиву на апеляційну скаргу є необґрунтованими та не впливають на результат вирішення даного спору.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені ДП «Служба місцевих автомобільних доріг» позовні вимоги є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини, у системному зв`язку із законодавчими приписами, у повному обсязі спростовують наведені в оскаржуваному рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі № 420/18420/21 висновки, а також обґрунтування позивачем заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, у зв`язку із тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі № 420/18420/21 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року у справі № 420/18420/21 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 15.06.2021 року №17306/6/15-32-18-03-09 щодо відмови в анулюванні реєстрації платником ПДВ та зобов`язання анулювати реєстрацію як платника податку на додану вартість, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Крусян А.В.