Справа № 380/19027/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 380/19027/21

адміністративне провадження № К/990/30222/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №380/19027/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ «Кредобанк» про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати постанову від 07 жовтня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67046694 про стягнення в користь Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) виконавчого збору в розмірі 20 490,05 грн., від 22 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 65230183 про стягнення в користь Червоноградського MB ДВС у Західного МРУ МЮ(м. Львів) 20490,05 грн виконавчого збору;

постанову державного виконавця Червоноградського відділу ДВС Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) від 07 жовтня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67046955 про стягнення в користь Червоноградського відділу ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного МРУ МЮ (м. Львів) мінімальних витрату розмірі 336,60 грн., від 22 квітня 2021 року у виконавчому провадженні № 65230183 про стягнення в користь Червоноградського MB ДВС у Західного МРУ МЮ(м. Львів) 336, 60грн. мінімальних витрат виконавчого провадження, від 07 жовтня 2021року про арешт мого рухомого та нерухомого майна у виконавчому провадженні № 67046694, від 07 жовтня 2021 року про арешт мого рухомого та нерухомого майна у виконавчому провадженні № 67046955.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, позивач покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18, в якій Суд зазначив, що: «за своїм змістом виконавче провадження є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення».

Верховний Суд зазначає, що у разі касаційного оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, має бути зазначено, по-перше, норма (норми) права, яка (які) застосована судом апеляційної інстанції неправильно, по-друге, висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми (норм) права, що викладені у подібних правовідносинах, та, по-третє, обґрунтування в чому помилка суду апеляційної інстанції при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Проте, в касаційній скарзі позивач лише вибіркове процитував уривки з постанови Великої Палати Верховного Суду, що, з огляду на це, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбаченим пунктом 1 частиною четвертою статті 328 КАС України.

Також Верховний Суд звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2022 року, якою повернуто касаційну скаргу позивача, було роз`яснено останньому, що посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Отже, позивач, продублювавши повністю первісну касаційну скаргу, формально підійшов до питання належного оформлення вже цієї касаційної скарги, зокрема, в частині зазначення та обґрунтування пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження судових рішень.

З огляду на викладене, за такого правового обґрунтування касаційної скарги, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №380/19027/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача АТ «Кредобанк» про визнання протиправними та скасування постанов - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич