Справа № 932/5947/20
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2021-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/5947/20
Провадження № 2а/932/179/21
Р І Ш Е Н Н Я

30 листопада 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
25 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 260870164 від 05 травня 2020 року, винесену спеціалістом 1 категорії інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Капік Іваном Петровичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 травня 2020 року спеціалістом 1 категорії інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Капік І.П. винесено відносно нього постанову серії РАП № 260870164 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що він, начебто, 09.04.2020 року о 11 год. 03 хв. транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 7, чим порушив вимоги п. 3.34 розділу 3 ПДР України «Зупинку заборонено». З винесеною постановою він повністю не згоден та вважає її незаконною, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства. В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу наявності його вини у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей та доказів про встановлення інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил зупинки транспортних засобів. Також не вказано фактичних даних, підтверджених належними, достовірними і допустимими доказами того, що виявлений на місці транспортний засіб марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , є саме його автомобілем, а не так званим його «двійником», оскільки за аналогічне правопорушення за іншою адресою в м. Дніпро його раніше вже було притягнуто до адміністративної відповідальності, рішення про що він оскаржував в судовому порядку. Більш того, вказані в постанові відомості спростовуються рядом фактичних даних. Починаючи з вересня 2012 року він постійно проживає в м. Запоріжжя, де має власне житло та постійне місце роботи. У дату, час та місці, що зазначені в оскаржуваній постанові, ні він, ні належний йому автомобіль ніяк не могли перебувати у м. Дніпро, оскільки в цей час він знаходився на робочому місці в службовому кабінеті адмінприміщення Відокремленого підрозділу «Дніпровська електроенергетична система» НЕК «Укренерго», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2. Поряд з місцем його постійної роботи, на автостоянці, знаходився належний йому автомобіль протягом робочого дня в період часу з 07 год. 50 хв. до 17 год. 15 хв. Таким чином, його дії ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не мають, тому звернувся до суду із цим позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020 року зазначена адміністративна справа перебувала в провадженні судді Литвиненко І.Ю.
Ухвалою судді від 10.06.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.10.2020 року адміністративну справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою судді від 02.10.2020 року зупинено стягнення на підставі постанови серії РАП №260870164 від 05.05.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн., виконавче провадження ВП № 62938988.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2021 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою судді від 30.04.2021 року замінено первісного відповідача спеціаліста 1 категорії інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Капіка І.П. на належного відповідача Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.
Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи суду не надходило.
Зважаючи на викладене, суд розглядає справу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 05 травня 2020 року серії РАП № 260870164 у справі про адміністративне правопорушення, спеціалістом 1 категорії інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Капіком І.П. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, що виразилось у здійсненні ОСОБА_1 09.04.2020 року о 11 год. 3 хв. зупинки в районі будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги п.3.34 розділу 33 ПДР України «Зупинку заборонено».
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення. В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, згідно із ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)..., несе відповідальна особа - фізична особа ... за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу...
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, становить адміністративне правопорушення.
Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно із вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що з вересня 2012 року він постійно проживає в м. Запоріжжя, де має власне житло та постійне місце роботи. У дату, час та місці, що зазначені в оскаржуваній постанові, ні він, ні належний йому автомобіль ніяк не могли перебувати у м. Дніпро, оскільки в цей час він знаходився на робочому місці в службовому кабінеті адмінприміщення Відокремленого підрозділу «Дніпровська електроенергетична система» НЕК «Укренерго», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2. Поряд з місцем його постійної роботи, на автостоянці, знаходився належний йому автомобіль протягом робочого дня в період часу з 07 год. 50 хв. до 17 год. 15 хв. На підтвердження своїх доводів надав копію довідки №03/26 від 10.04.2020 року, виданої Відокремленим підрозділом «Дніпровська електроенергетична система» НЕК «Укренерго», копію договору купівлі-продажу квартири від 06.04.2017 року, що підтверджує постійне проживання у м. Запоріжжя.
Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про порушення позивачем правил дорожнього руху та не спростував доводи позивача.
Згідно зі ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Тому, при вирішенні даної справи, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та враховує наступне. Суб`єктивна сторона правопорушення у вигляді зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», характеризується виною у формі умислу чи необережності. Для доведення вини є необхідним доведення факту ознайомлення особи з дією (встановленням) відповідного забороняючого дорожнього знаку, або факту того, що особа не могла не ознайомитись із знаком, недотримання вимог якого їй інкримінується, внаслідок того, що він розміщений із дотриманням усіх відповідних правил та норм, та при обачливій, розсудливій поведінці, яка відповідає вимогам ПДР України, міг бути побаченим водієм.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки судом встановлено, що вина позивача у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена, а склад вказаного правопорушення тим самим спростовано, позовні вимоги належить задовольнити, провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 132-134, 139, 142-143, 243-246, 251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 260870164 від 05.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева