Справа № 380/7419/22
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7419/22
провадження № П/380/7472/22
У Х В А Л А

з питань поновлення та продовження процесуальних строків

22 листопада 2022 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003) про визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного внеску податку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 № 31349/10/21.13-19 від 24.06.2019 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно прийнято рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку, оскільки таке прийнято за відсутності перевірки господарської діяльності позивача, яка є обов`язковою передумовою прийняття рішення.

Ухвалою від 08 червня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Представником позивача подано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що ні позивач, ні представник позивача не отримували рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку позивача за № 31349/10/51.13-19 від 24.06.2019 року, а відтак позивач до 09.11.2021 року не міг дізнатися про порушення свого права за наслідками прийняття оскаржуваного рішення. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження рішення відповідача від 24.06.2019 року № 31349/10/51.13- 19.

При вирішенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд керувався наступним.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно- правових спорів регулюються КАС України.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З наведених норм слідує, що положення КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.

Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі Податковий кодекс).

Згідно із пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацами першим - третім пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

За змістом пункту 58.19 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави виснувати, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.

Верховний Суд, застосовуючи наведені норми, в постанові від 24.04.2020 у справі №520/6895/19, дійшов висновку, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу під висловом «або інше рішення контролюючого органу» розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків.

Податковий кодекс не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, тому до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про виключення з реєстру платника єдиного податку застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 КАС України, а не Податкового кодексу України.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 (адміністративне провадження №К/9901/16396/19).

При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку інших рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами про визнання протиправним рішення контролюючого органу у сфері оподаткування.

Таким чином, строк подання позовної заяви про визнання протиправним і скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку, у разі, коли платником податків не використовувалась процедура адміністративного оскарження такого рішення як досудовий порядок вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Подібна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду, зокрема від 23.04.2021 у справі №380/10006/20 (адміністративне провадження №К/9901/4883/21), від 25.05.2021 у справі №420/8997/20 (адміністративне провадження №К/9901/5822/21), від 30.06.2021 у справі №420/6333/20 (адміністративне провадження №К/9901/6215/21).

Предметом оскарження у справі є рішення ГУ ДПС у Львівській області від 24.06.2019 року № 31349/10/21.13-19 про виключення з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

З матеріалів справи слідує, що з листа Головного управління ДПС у Львівській області від 19.10.2021 року за № 30026/6/13-01-07-14, позивач дізнався про винесене оскаржуване рішення, на підтвердження чого подано копію даного листа.

Таким чином, вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження рішення відповідача від 24.06.2019 року № 31349/10/21.13- 19. Представником відповідача до відзиву було долучено копію оскаржуваного рішення та копію рекомендованого листа.

Рекомендований лист повернувся на адресу податкової служби з відміткою «повернено за закінченням встановлено строку зберігання», копія конверту долучена до матеріалів справи.

Суд зазначає, що питання листування платників податків та контролюючих органів унормовано статтею 42 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як встановлено судом, направлена контролюючим органом поштова кореспонденція повернулася із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання». Однак долучені до матеріалів справи копії конверта та список відправлень не містять інформації про зміст такого рекомендованого поштового відправлення.

Крім того, з копії даного конверту не видно дати відправлення.

Тому відсутні будь-які підстави вважати, що позивач міг довідатися про наявність спірного рішення відповідача раніше. Інших доказів повідомлення позивача про наявність такого рішення відповідачем не подано.

Суд зазначає, що органи державної влади повинні уникати проявів надмірного формалізму при реалізації наданих їм повноважень та сприяти іншим учасникам публічних правовідносин у реалізації їх прав, зокрема щодо належного та своєчасного сповіщення про прийняті суб`єктом владних повноважень відносно них рішення.

Ураховуючи вищевикладене, та невжиття контролюючим органом дій щодо реального повідомлення позивача про існування спірного рішення може бути розцінено судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

Дотримуючись позиції Верховного Суду від 27.01.2022 №160/11673/20, з якої вбачається, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

З огляду на встановлені фактичні обставини, що зумовили пропуск позивачем строку для звернення до суду з даним позовом, суд вважає поважними причини пропуску такого та приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 24.06.2019 за № 31349/10/51.13-19 про виключення з реєстру платника єдиного податку, а тому клопотання позивача підлягає до задоволення.

У поданій заяві представник позивача посилається на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації введено в Україні режим воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні. Також зазначає, що з 25.02.2022 року по 01.04.2022 року на території міста Києва та Київської області відбулись активні бойові дії, та робоче місце адвоката знаходиться за адресою: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська 143/2, офіс 24 (витяг з реєстру додається), вищенаведене унеможливлювало звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку таким посиланням представника позивача, суд виходить із такого.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За приписами пункту другого Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

На переконання суду, сам по собі факт введення на території України воєнного стану не є підставою для поновлення строку звернення до суду. Така обставина є поважною лише у тому випадку, якщо вона перешкоджала позивачу звернутися до суду з позовом у встановлений строк.

Судом встановлено, що представник позивача адвокат Ясько Ігор Віталійович неодноразово звертався в інтересах ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Львівській області із адвокатськими запитами, які долучені до заяви про поновлення строку звернення до суду, а саме від 07.10.2021 року, за наслідками яких ГУ ДПС у Львівській області листами від 13.10.2021 за № 29796/6/13-01-13-03-09, від 19.10.2021 року за № 30049/6/13-01-24-07, від 19.10.2021 за № 30026/6/13-01-07-14, від 03.11.2021 року за № 31579/6/13-01-24-07 було розглянуто адвокатські запити про надання інформації.

Суд зауважує, що дані правовідносини, які виникли між сторонами відбулися ще до дії воєнного стану. Наведене дає підстави суду дійти висновку, що вказані представником позивача причини пропуску строку звернення до суду у зв`язку з військовою агресією не є поважними.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 123, 162, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку та поновити такий.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна