Справа № 460/667/22
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року м. Рівне №460/667/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є. розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКомандир військової частини НОМЕР_1 (командувач військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ")
про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 (командувач військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » «Про результати службового розслідування» від 08.12.2021 №620 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «догана».

Позов обгрунтовано тим, що спірний наказ прийнято безпідставно та необґрунтовано. Зауважено, що службову перевірку проведено з порушеннями вимог Конституції та чинного законодавства України, без урахування всіх обставин, що мали значення при прийнятті рішення.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.02.2022 (у межах встановленого судом строку) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. Вказав, що Законом України «Про внесення змін до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України від 5 листопада 2021 року», які набрали чинності 01.12.2021, розширено повноваження командирів щодо притягнення підлеглого особового складу до дисциплінарної відповідальності. Підставою для призначення службового розслідування став акт проведення раптової перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 26.10.2021 по 30.10.2021. Таким чином, командування військової частини НОМЕР_1 діяло у межах визначених повноважень та відповідно до норм чинного законодавства при проведенні службового розслідування та при винесенні наказу 08.12.2021 №620, що стосується позивача.

Розглянувши заяви по суті надані сторонами, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується посвідченням офіцера НОМЕР_2 від 10.07.2019.

На підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.11.2021 №571 «Про призначення службового розслідування», керуючись вимогами Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, начальником центру моніторингу інформаційного простору та протидії управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковником ОСОБА_2 , проведено службове розслідування з метою встановлення повноти та якості виконання службових обов`язків військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 за результатами перевірки комісією оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 26.10.2021 по 30.10.2021.

08.12.2021 командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прийнято наказ №620 «Про результати службового розслідування».

Пунктом 2 вказаного наказу, за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог абзаців 2, 5 статті 11, статті 16, абзацу 1 статті 30, абзацу 1 статті 36, абзаців 1, 4, 8 статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 2, 9, 10, 13, 14, 15 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389, на підставі статей 45, 48, 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, наказано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «догана».

Не погоджуючись із вказаним наказом та стверджуючи про його протиправність позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 №551-XIV (далі- Дисциплінарний статут).

Відповідно до Дисциплінарного статуту, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно із ст.48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Також, згідно з Законом № 205-IX від 17.10.2019, до розділу III було включено новий підрозділ, що має назву «Права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих військовослужбовців» і нові статті: 49-56, якими визначалися межі повноважень у накладенні стягнень.

Так, за вимогами статті 56 цього підрозділу, в редакції Закону №205-IX від 17.10.2019, командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України мав право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«ж» (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту.

Законом України «Про внесення змін до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» №1869-IX від 05.11.2021, що набрав чинності 01.12.2021, у статті 56 слова і цифри «передбачені пунктами «а»-«ж» (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту" замінено словами і цифрами «передбачені пунктами «а»-«ґ», а також пунктами «д»-«ж» (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту».

Таким чином чинна редакція статті 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України звучить так: «56. Командир корпусу, командувач військ оперативного командування, командувач виду, окремого роду військ (сил) Збройних Сил України має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«ґ», а також пунктами «д»-«ж» (до підполковника включно) статті 48 цього Статуту».

Текстуальне тлумачення цієї норми, наряду з історією її трансформації, свідчить на користь того, що командувач військ оперативного командування має право накладати стягнення, передбачені пунктами «а», «б», «в», «г» та «ґ» на будь-кого з підлеглих військовослужбовців, не зважаючи на присвоєнні звання, в той час, як його право накладати стягнення, передбачені пунктами «д», «е» та «ж» обмежене військовим званням «підполковник».

Оскільки пунктом 2 наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №620 від 08.12.2021 до полковника ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення «догана», тобто стягнення, передбачене підпунктом «б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, то дії відповідача в повній мірі відповідають вимогам статті 56 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відтак, жодних підстав для скасування згаданого наказу з підстав перевищення командувачем військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » владних повноважень,- немає.

Що стосується наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » «Про призначення службового розслідування» №571 від 06.11.2021, то за правилами пункту 1 розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Пунктами 2, 3 цього ж розділу передбачено, що Міністр оборони України, Головнокомандувач Збройних Сил України, начальник Генерального штабу Збройних Сил України, командувачі видів (сил), окремих родів військ Збройних Сил України, інших органів військового управління можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення (призначення) підпорядкованим посадовим (службовим) особам. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування. Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Судом встановлено, що підставою для видання наказу №571 від 06.11.2021 став акт проведення раптової перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.11.2021 №501/3042дск.

Крім того, наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.10.2021 №545 «Про проведення раптової перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » є чинним не визнаний незаконним та не скасований в судовому чи іншому порядку.

Таким чином, наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » «Про призначення службового розслідування» №571 від 06.11.2021 виданий на законних підставах та уповноваженою на те особою.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів повну правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовну заяву слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 (командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Командир військової частини НОМЕР_1 (командувач військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.Є. Махаринець