Справа № 160/3003/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 160/3003/19

адміністративне провадження № К/9901/245/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Чиркіна С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 160/3003/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року (головуючий суддя: Олійник В. М.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Мельника В. В., суддів: Чепурнова Д. В., Сафронової С. В.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати дії відповідача щодо скасування реєстрації земельних ділянок кадастровий номер № :02:026:0071 та № :02:026:0072 противоправними;

- зобов`язати відповідача поновити реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер №:02:026:0071 та №:02:026:0072;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 заяв від 06 грудня 2019 року із проханням надати відповідь з яких причин земельні ділянки кадастровий номер № :02:026:0071 та № :02:026:0072 було перенесено до архіву, та поновити кадастрові номера земельних ділянок;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на заяви від 06 лютого 2019 року з приводу надання відповіді з яких причин земельні ділянки кадастровий номер № :02:026:0071 та № :02:026:0072 було перенесено до архіву та поновити кадастрові номера земельних ділянок.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила про те, що в березні 2018 року позивач отримала в спадок два торгівельних павільйони за адресою АДРЕСА_1 та вулиця Центральна в районі перетину з АДРЕСА_2 . Отже, на думку позивача, за змістом ст. 377, 1225 Цивільного кодексу України, успадкувавши вказані торгівельні павільйони, до неї перейшло право на земельні ділянки під вказаним майном.

За таких обставин, ФОП ОСОБА_1 зазначила, що оскільки вона не подавала заяв про об`єднання чи поділ вказаних земельних ділянок, які були зареєстровані ще у 2005 році та на них заявлені речові права, тому перенесення їх до архіву відбулось протиправно.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 02 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо не розгляду двох заяв ФОП ОСОБА_1 від 06 лютого 2019 року. Зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області забезпечити розгляд двох заяв ФОП ОСОБА_1 від 06 лютого 2019 року, які були адресовані міськрайонному управлінню у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, та направити відповіді на заяви фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач допустив бездіяльність щодо розгляду поданих ФОП ОСОБА_1 заяв від 06 лютого 2019 року щодо кадастрових номерів земельних ділянок №:02:026:0071 та № :02:026:0072, разом з тим судами під час розгляду справи не встановлено скасування відповідачем реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами № :02:026:0071 та № :02:026:0072.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, 02 січня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, судами не враховано, що видалення кадастрового номеру земельної ділянки не можливе без скасування державної реєстрації земельної ділянки та те, що перехід земельної ділянки від одного до іншого власника (користувача) не може бути підставою для скасування кадастрового номеру.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 02 січня 2020 року зареєстровано вказану касаційну скаргу.

8. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2020 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_2, судді: Коваленко Н. В., Кравчук В. М.

9. Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року відкрито провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року.

10. 10 березня 2020 року на адресу Верховного Суду від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

11. 16 березня 2020 року на адресу Верховного Суду від позивача надійшла відповідь на відзив на касаційну скаргу, в якій ФОП ОСОБА_1 просить задовольнити касаційну скаргу.

12. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року № 642/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09 квітня 2020 року № 923/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», що унеможливлює її участь у розгляді даної справи.

13. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2020 року визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Стеценко С. Г. - головуючий суддя, судді: Рибачук А. І., Чиркін С. М.

14. Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2022 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 06 лютого 2019 року на ім`я начальника міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Вишневського О. В. було направлено два звернення щодо роз`яснення причин залишення земельних ділянок кадастровий номер № :02:026:0072 та кадастровий номер № :02:026:0071 без кадастрового номера, та з проханням поновити зазначені кадастрові номери, які вручені посадовій особі за адресою АДРЕСА_3 .

Отримання вказаних звернень підтверджується підписом від 06 лютого 2019 року посадової особи міськрайонного управління на примірниках позивача, копії яких містяться в матеріалах справи.

16. Не отримавши відповідь на звернення у термін встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, в межах касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

18. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих позивачем заяв від 06 лютого 2019 року та зобов`язання відповідача надати відповідь на вказані заяви, слід зазначити наступне.

19. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. За приписами ст. 1, 5 Закону України від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Особливою формою колективного звернення громадян до Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, органу місцевого самоврядування є електронна петиція, яка подається та розглядається в порядку, передбаченому статтею 23-1 цього Закону.

Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Звернення про надання безоплатної правової допомоги розглядаються в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

21. Згідно зі ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

22. Положеннями ст. 19 Закону № 393/96-ВР передбчаено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

23. За приписами ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

24. Відповідно до ст. 8 Закону № 393/96-ВР письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

25. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на два звернення ФОП ОСОБА_1 , які 06 лютого 2019 року були отримані посадовою особою міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та у м. Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, позивач в порядку та в строки передбачені положеннями Закону України "Про звернення громадян" відповіді не отримала.

Поряд з цим, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання останнім у повному обсязі обов`язку, покладеного на суб`єкта, який отримав звернення, надати на нього відповідь, зокрема: доказів направлення та/або вручення позивачу відповіді за наслідками розгляду заяв від 06 лютого 2019 року.

26. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданих ФОП ОСОБА_1 заяв від 06 лютого 2019 року, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання надати відповідь на вказані заяви.

27. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо скасування реєстрації земельних ділянок кадастровий номер №:02:026:0071 та № :02:026:0072 та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію вказаних земельних ділянок, слід зазначити таке.

28. За приписами ч. 1 статті 1 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

29. Як визначено в п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3613-VI у разі якщо до 01 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

30. Поряд з цим, згідно зі ч. 3 ст. 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

31. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 12 березня 2018 року ОСОБА_1 отримала у спадок від своєї матері ОСОБА_3 торгівельні павільйони за адресою АДРЕСА_1 , площею 93,3 кв.м. та по АДРЕСА_2 , площею 43,10 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1.

32. Земельна ділянка з кадастровим номером №:02:026:0071 сформована на підставі технічної документації з присвоєння кадастрового номера земельній ділянці вул. К. Маркса (р-н кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), складеної 01 вересня 2005 року на замовлення приватного підприємця ОСОБА_4 на землях Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

Земельна ділянка з кадастровим номером №:02:026:0072 сформована на підставі технічної документації з присвоєння кадастрового номера земельній ділянці вул. Інтернаціональна, складеної 01 вересня 2005 року на замовлення приватного підприємця ОСОБА_4 на землях Павлоградської міської ради Дніпропетровської області.

33. Спірні земельні ділянки були передані в оренду приватному підприємцю ОСОБА_4 на підставі договорів оренди земельних ділянок від 21 вересня 2005 року строком на 1 рік, номер реєстрації договору (кадастровий номер :02:026:000216 та номер реєстрації договору (кадастровий номер :02:026:000217.

В подальшому до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0071 були укладені: додаткова угода від 01 листопада 2006 року реєстраційний номер 37, якою строк дії оренди продовжено на 1 рік, та додаткова угода від 27 грудня 2007 року реєстраційний номер 97, якою строк дії оренди продовжено ще на 3 роки.

До договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0072 були укладені: додаткова угода від 01 листопада 2006 року реєстраційний номер 36, якою строк дії оренди продовжено на 1 рік, та додаткова угода від 27 грудня 2007 року реєстраційний номер 98, якою строк дії оренди продовжено ще на 3 роки.

Отже, строк оренди приватним підприємцем ОСОБА_4 земельних ділянок з кадастровими номерами :02:026:0071 та :02:026:0072 закінчився 27 грудня 2010 року.

34. Відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами :02:026:0071 та :02:026:0072 помилково були перенесені до Державного земельного кадастру, однак на підставі звернення Павлоградської міської ради від 14 червня 2017 року вих. 2128/0/2-17 та у зв`язку з виявленням помилки, допущеної у Державному земельному кадастрі, було здійснено виправлення та відповідні відомості перенесені до архіву Державного земельного кадастру.

Отже, в даному випадку, як правильно встановили суди першої та апеляційної інстанцій, не мало місця скасування реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:026:0071 та :02:026:0072, а лише перенесення відомостей щодо вказаних земельних ділянок до архіву Державного земельного кадастру.

35. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості доводів позивача про наявність факту неправомірного скасування реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:026:0072 та :02:026:0071, а також, про відсутність порушеного права позивача в частині перенесення відповідачем відомостей про кадастрові номери земельних ділянок до архіву Державного земельного кадастру, оскільки у позивача не виникало право користування або власності на спірні земельні ділянки після отримання права власності на торгівельні павільйони, які знаходяться на вказаних земельних ділянках.

36. З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що рішення судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо скасування реєстрації земельних ділянок кадастрові номери №:02:026:0071, №:02:026:0072 є законними та обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

37. Доводи касаційної скарги не спростовують вищенаведені висновки судів попередніх інстанцій.

38. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

39. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

40. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

41. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

42. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

43. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

44. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко А.І. Рибачук С.М. Чиркін