Справа № 607/13645/22
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 Справа №607/13645/22

Провадження №2-а/607/425/2022

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Чапаєва Р.В.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій з урахуванням заяви поданої 07.10.2022 просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 640083 від 27.09.2022, винесену щодо ОСОБА_1 за ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою серії ГАБ № 640083 від 27.09.2022, винесеною поліцейським взводу №2 роти №2 УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Солонецьким Б.В., її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 3400 грн.

З цією постановою позивач не погоджується, оскільки відомості щодо адміністративного правопорушення, зазначені у постанові, не відповідають дійсності, а притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, 27.09.2022 в нічний час вона перебувала за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 . Приблизно о 06 год. 31 хв. її сусід (орендар) з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 у нічний час створював шум, який проникав до її квартири та порушував правила додержання тиші, чим перешкоджав їй спати. Рівень цього шуму перевищував, допустимий відповідними державними санітарними нормами. Такі його дії носять систематичний характер, у зв`язку з чим вона змушена терпіти страждання, фізичне та емоційне виснаження і хронічну втому, а також змушена регулярно звертатися до лікарів.

У зв`язку із вказаними обставинами вона здійснила дзвінок на лінію 102 та викликала працівників поліції. Метою такого виклику було притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП та вжиття заходів реагування відповідно до повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію», щодо припинення вчинення ОСОБА_4 вищевказаних протиправних дій.

Разом з тим, приїхавши через деякий час за її викликом, працівники поліції не вжили жодних заходів до припинення протиправних дій ОСОБА_3 , натомість склали на неї протокол про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП, а також винесли щодо неї спірну постанову за ст.183 КУпАП, якою незаконно притягнули її до адміністративної відповідальності.

Позивач звертає увагу, що суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, зокрема правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Проте відповідач, не перевіривши та не надавши належної оцінки обставинам, які зумовили її зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув її до адміністративної відповідальності. Таким чином, вважає, що відповідач при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП належним чином не перевірив, чи інформація, яку вона повідомила, була дійсно завідомо не правдивою.

Також в постанові не вказано, які саме обставини були встановлені працівником поліції, що стали в подальшому підставою для складання оскаржуваної постанови, не встановлено, в чому саме полягав завідомо неправдивий виклик поліції. Також не зазначено доказів, відповідно до яких поліцейський встановив факт вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

На переконання позивача її дії щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції про порушення ОСОБА_4 вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях (порушення режиму тиші у нічний час), не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 КУпАП, оскільки здійснюючи виклик на спецлінію «102», вона мала усі підстави правомірно очікувати вжиття поліцейськими встановлених законом заходів до припинення протиправних дій щодо себе, що свідчить про відсутність у її діях прямого умислу на здійснення безпідставного виклику працівників поліції.

Окрім цього, вказує, що при здійсненні провадження про адміністративне правопорушення посадовою особою поліцейським Солонецьким Б.В. було також порушено вимоги ст.268 та ст.279 КУпАП, тобто порушено процедуру розгляду справи.

Зокрема поліцейський Солонецький Б.В. фактично не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення у встановленому ст.268 та ст.279 КУпАП порядку, а саме, не заслухав її пояснень, перебивав її, не вирішив її клопотання щодо долучення доказів запису з її мобільного телефону, з приводу чого нею було здійснено виклик на лінію «102». Натомість він заздалегідь, ще до прибуття за її викликом, склав оскаржувану постанову із протоколом про адміністративне правопорушення, надалі оголосивши їй їх у приміщенні її квартири. Отже, позивач вважає, що в порушення вищевказаних вимог КУпАП її протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності без фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що такі неправомірні дії спричинили різке погіршення 27.09.2022 в 14 год. 40 хв. її стану здоров`я під час її перебування на території УПП в Тернопільській області по вул. Котляревського, 24 у м. Тернополі, внаслідок чого їй надавали екстрену медичну допомогу у зв`язку з гострою реакцією на стрес.

На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити, а спірну постанову скасувати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.10.2022 відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

25.10.2022 судом зареєстровано відзив на позову заяву поданий представником відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, із змісту якого вбачається що відповідач позов не визнає та вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, а оскаржувана постанова має бути залишена в силі як така, що винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Так, 27.09.2022 о 06 год 37 хв ОСОБА_1 здійснила виклик на спецлінію «102» та повідомила, що з квартири АДРЕСА_3 доноситься шум, що заважає їй відпочивати. Прибувши за вказаною адресою, працівники патрульної поліції поспілкувалися із заявницею, котра пояснила, що сусід з квартири поверхом вище вчиняє шум, а саме слухає молитви, чим заважає їй відпочивати. Поспілкувавшись із мешканцем квартири АДРЕСА_3 , на якого поскаржилась заявниця, встановлено, що в період з 06 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. 27.09.2022 він перебував за адресою свого проживання та читав молитви, при цьому не порушуючи тиші. Також останній заявив, що сусідка ОСОБА_1 неодноразово телефонує на лінію 102, безпідставно звинувачуючи його у порушенні тиші, при цьому і родичі, які спільно з ним проживають, і інші сусіди можуть підтвердити той факт, що вранішні читання молитов нікому не заважають. На момент прибуття працівників поліції порушення тиші не виявлено, в чому заявниця звинувачувала працівників поліції, оскільки на її думку саме вони попередили сусіда про своє прибуття, в результаті чого той перестав вчиняти шум. Такі припущення спростовуються матеріалами відеофіксації з нагрудних відеореєстраторів поліцейських. Заявниці було роз`яснено, що жодних ознак порушення тиші не виявлено. Також було встановлено, що ОСОБА_1 систематично звертається на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» зі скаргами на сусідів аналогічного змісту, які підтвердити під час опрацювання працівниками поліції неможливо. Заявниці неодноразово було роз`яснено, що працівники поліції не мають законних підстав для складання адміністративних матеріалів з порушення режиму тиші, оскільки гучного співу і викриків, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів на момент прибуття поліцейських жодного разу виявлено не було. Також заявниці повідомлено, що звуки, які виникають під час ходіння мешканцями квартири, що розташована поверхом вище, не є ознаками адміністративного правопорушення, визначеного статтею 182 КУпАП. Таким чином, відповідач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, достеменно встановлено вину позивача у вчиненні правопорушення, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чапаєв Р.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні заперечила з приводу задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

Судом встановлено, що 27.09.2022 поліцейським взводу №2 роти № 2 УПП в Тернопільській області ДПП Солонецьким Б.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №853629 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Із змісту вказаного протоколу вбачається, що 27.09.2022 о 06 год. 37 хв. по АДРЕСА_4 , гр. ОСОБА_5 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що з 34 квартири доноситься шум, що заважає їй відпочивати, хоча такої події насправді не було.

Постановою серії ГАБ №640083 по справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2022 винесеною поліцейським взводу №2 роти № 2 УПП в Тернопільській області ДПП Солонецьким Б.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно витягу з АРМ 102, подія 102 №92436985, 27.09.2022 о 06 год. 35 хв. ОСОБА_1 , повідомила про порушення тиші, зокрема про те, що сусід ОСОБА_2 поверхом вище в 05 год. 40 хв. увімкнув звукозаписи з релігійними обрядами та зі слів заявниці систематично в нічний період часу заважає їй відпочивати на протязі року.

Відповідно до витягу з АРМ 102, подія 102 №92437650, 27.09.2022 о 07 год. 31 хв. ОСОБА_1 , повідомила про неналежне реагування на заяви і повідомлення громадян, а саме про те, що працівники поліції, які приїхали щодо попереднього звернення неналежно відреагували, а тому просить щоб приїхала моніторингова група.

Згідно витягу з АРМ 102, подія 102 №92438425, 27.09.2022 о 08 год. 07 хв. ОСОБА_1 , повідомила, що працівники моніторингової служби не реагують на її звернення зі слів заявниці на неї працівники поліції склали протокол за порушення тиші, а не на порушника на якого вона вказала.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 від 27.09.2022, він перебуваючи за своїм місцем проживання 27.09.2022 року в період часу з 06 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. молився, читав молитву. Будь яких порушень тиші з його сторони немає та не було. Також зазначив, що мешканка 30 квартири вже неодноразово телефонує на лінію «102» та безпідставно здійснює на нього наклепи. Факт не порушення ним тиші, можуть підтвердити його родичі, які з ним проживають та сусіди.

Відповідно до довідки № 312 від 28.09.2022 виданої КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ТОР, 27.09.2022 о 14 год. 40 хв. зареєстровано виклик до гр. ОСОБА_1 , 1960 р.н., за адресою АДРЕСА_5 . Діагноз: гостра реакція на стрес.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 категорично заперечила обставини викладені у спірній постанові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені статтю 183 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статті 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як встановлено із матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , 27.09.2022 викликаючи працівників поліції остання була глибоко переконана у протиправності дій свого сусіда ОСОБА_3 , оскільки останній у період часу із 06 год. 00 хв. по 07 год 00 хв. голосно молився, чим заважав їй спати, так як шум з квартири ОСОБА_3 проникав до її квартири. Відтак, ОСОБА_1 вбачала в діях ОСОБА_3 , ознаки правопорушення, передбаченого ст. 182 КУпАП, а тому зателефонувала на лінію 102 та повідомила про вчинене на її думку правопорушення. Отже, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, відсутня.

Суд зауважує, що той факт, що ОСОБА_6 у період часу із 06 год. 00 хв. по 07 год 00 хв. дійсно молився підтверджується письмовими поясненнями останнього від 27.09.2022 та відеозаписом долученим представником відповідача до відзиву на позову, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 спілкуючись із працівником поліції, зазначає, що він у період часу із 06 год. 00 хв. по 07 год 00 хв. молився під музику, проте вважає, що жодного порушення тиші він не вчиняв ( 10 хвилина відеозапису долученого до відзиву, що відповідає фактичному часу 07 год. 11 хв. 27.09.2022 ).

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 1,2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Відтак суд зауважує, що в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою їх захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

В силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача, відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав. Долучений відеозапис з нагрудних камер поліцейських не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а усі доводи відзиву зводяться до того, що на момент прибуття працівників поліції 27.09.2022 на виклик ОСОБА_1 жодних ознак порушення тиші не було. Разом з тим, жодних доказів того, що такого порушення не було у той період часу на який вказувала позивач матеріали справи не містять.

З долученого відповідачем відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що виносячи постанову ГАБ №640083 від 27.09.2022 працівник поліції в порушення вимог ст.252, 280, 283 КУпАП не встановив та не зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, зокрема, не було зафіксовано покази свідків та відсутні інші джерела доказування, які б давали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП. Натомість працівники поліції, обмежились лише відібранням пояснень у ОСОБА_3 , проте не повно з`ясували усі обставини справи та не надали значення його поясненням про здійснення молитви під музику, зокрема не встановили рівень шуму у період часу із 06 год. 00 хв. по 07 год 00 хв. у багатоквартирному будинку.

Окрім цього, суд зауважує, що з долученого відеозапису також вбачається, що прибувши на виклик ОСОБА_1 працівники поліції, одразу без належного встановлення усіх обставин справи, без перевірки доказів (звукозапису зробленого телефоном позивача) який намагалася надати ОСОБА_1 , почали висловлювати свою позицію з приводу того, що жодних порушень тиші не було та того, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик.

Разом з тим, в позовній заяві та в судовому засіданні позивач наголошувала на тому, що здійснюючи виклик працівників поліції, вона була впевнена, що її сусід ОСОБА_6 вчиняє адміністративне правопорушення та вважала, що вона діє правомірно й повідомляє правдиву інформацію.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо повідомлення виклику на лінію «102» Національної поліції про порушення її сусідом ОСОБА_6 тиші, не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на те, що позивач заперечила свою провину у вчиненні правопорушення, а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів наявності умислу в діяннях позивача, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд вважає, що провина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена, в той час, як відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак представником відповідача не надано суду доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанову серії ГАБ №640083 від 27.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, винесену поліцейським взводу №2 роти № 2 УПП в Тернопільській області ДПП Солонецьким Б.В. слід скасувати та закрити провадження у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції слід стягнути судові витрати у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 19, 61 Конституції України, ст. ст. 9, 183, 245, 247, 251, 279, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2 ,5, 9, 72-77, 122, 139, 159, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №640083 від 27.09.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліціїна користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, адреса місця знаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, 46003.

Рішення суду складено та підписано 22.11.2022.

Головуючий суддяН. Р. Кунець