Справа № 540/4141/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 540/4141/20
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС України у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі відповідач, ГУ ДПС) в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 120000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №000982301, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 21081500 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 250000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 1000000,00 грн..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що прийняті на підставі акту перевірки оскаржувані рішення є протиправними, оскільки в діях позивача відсутні порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та п.п.128-1.1, 128-1.2 ст.128-1 ПК України, а висновки акта не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки господарська діяльність позивача на перевіряємому об`єкті за адресою АДРЕСА_1 не проводилась.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року, адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС від 04.08.2020 року за №, №000982301, №.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.05.2022 року касаційну скаргу ГУ ДПС задоволено частково. Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року у справі №540/4141/20 скасовано. Справу №540/4141/20 передати на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

Приймаючи зазначену постанову Верховним Судом зроблено висновок, що суди попередніх інстанцій, обмежившись посиланням на неправомірність проведення перевірки позивача (відсутність підстав у податкового органу згідно пп.80.2.2, пп.80.2.5 ст.80 ПК України), не дослідили питання щодо наявності в діях позивача порушень, які зафіксовані актом перевірки та правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, якими донараховані позивачу штрафні санкції.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області), змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

25.05.2022 року адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Справу було розглянуто в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Не погоджуючись з таким рішенням, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ГУ ДПС від 01.07.2020 року №596 та направлень на проведення фактичної перевірки від 01.07.2020 року №101 та №102 заступником начальника управління - начальником відділу Мигирич О.М. та головним державним ревізором-інспектором Бевзюком О.О. 01.07.2020 року проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , АЗС що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведеною перевіркою встановлено, що АЗС знаходиться на території де розташовані технічні споруди, які розташовані окремо один від одного, модулі з резервуарами (ємності) та паливо-роздавальними колонками в кількості трьох одиниць. Два модулі з резервуарами та паливо-роздавальними колонками з яких здійснювалася реалізація та на момент перевірки знаходилися з пальним (бензин, дизельне паливо), що не обладнані рівнемірами-лічильниками рівня у резервуарі на кожному резервуарі. Паливо-роздавальні колонки в кількості двох одиниць, які необладнані витратомірами-лічильниками, які були підключені до лінії електроживлення та знаходилися в робочому стані та використовувалися для роздрібної торгівлі пальним.

Перевіркою встановлено, що на території АЗС є операторська, яка являє собою споруду з обладнаним робочим місцем особи, яка здійснює розрахункові операції з продажу пального. Розрахункову операцію на АЗС з продажу бензину здійснював ОСОБА_2 .

Реалізацію бензину зафіксовано актом проведення контрольно-розрахункової операції від 01.07.2020 року №42/32 та в подальшому підтверджено протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 20.07.2020 року та протоколом допиту свідка громадянина ОСОБА_3 . Відповідно до свідчень ОСОБА_2 , останній працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді управляючого складськими приміщеннями.

На підтвердження працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_1 , свідчить інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, де зазначено, що ОСОБА_2 в період 3-го кварталу 2020 року отримав дохід у вигляді заробітної плати у ФОП ОСОБА_1 ..

На земельній ділянці, де розміщене АЗС розташований кіоск, в якому знаходиться металевий резервуар, підземний металевий резервуар, складське приміщення, в якому знаходиться металевий резервуар, а також паливно-роздавальні колонки, що використовуються ОСОБА_1 для зберігання особистого палива - бензину та дизельного палива. Бензин та дизельне паливо використовується для заправки автотранспорту та сільськогосподарської техніки.

За позицією відповідача, в обов`язки ОСОБА_2 входить обов`язок заправка автотранспорту та сільськогосподарської техніки через паливно-роздавальні колонки. ОСОБА_2 підтвердив ту обставину, що здійснив на АЗС, що належить ФОП ОСОБА_1 реалізацію 10-ти літрів бензину на суму 200,00 грн., без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

На підтвердження здійснення реалізації бензину на АЗС за готівкові кошти допитаний в якості свідка громадянин ОСОБА_3 , який підтвердив, що 01.07.2020 року він придбав за готівкові кошти бензин А-92 у кількості 10 літрів за ціною 19,00 грн./л..

Також ОСОБА_3 , надав пояснення, що на АЗС коли він придбавав бензин знаходилися паливнороздавальні колонки, на яких було зазначено найменування пального та ціна реалізації.

Таким чином, проведення контрольної розрахункової операції відбулось не посадовими особами відповідача, а громадянином ОСОБА_3 , в інший час, про що в акті фактичної перевірки не зазначено.

Перевіркою встановлено та, на думку відповідача, документально підтверджено факт реалізації пального на АЗС без наявності відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено:

- факт роздрібної торгівлі пальним (бензин А-92) з автозаправної станції через паливо-роздавальні колонки без отримання в органах ДПС ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»);

- відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником з акцизного складу (п.128-1.2 ст.128-1 ПК України);

- не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі (п.128-1.1 ст.128-1 ПК України);

- реалізація товарів (пального) які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: в ємностях (резервуарах) зберігалось пальне (бензин А-92 та дизельне паливо) для подальшої реалізації з паливо-роздавальних колонок на АЗС в кількості: бензин марки (А-92) -2569 л. за ціною 19,00 грн./л. на суму 48811,00 грн., дизельне паливо (ДП) 1660 л. за ціною 18,00 грн./л. на суму 29880,00 грн.. Всього встановлено необлікованого товару на загальну суму 78691,00 грн..

На підставі акту фактичної перевірки №042/32/ від 08.07.2020 року податковим органом винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 120000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №000982301, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 21081500 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 250000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.08.2020 року №, яким визначено суму штрафних санкцій за платежем 14021900 «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на суму 1000000,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.08.2020 року №009813201 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) визначених ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 157382,00 грн..

Позивачем оскаржено вищенаведені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 03.12.2020 року №34145/6/99-00-06-02-05-06 за наслідками адміністративного розгляду скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.08.2020 року №009813201.

В позовній заяві та при розгляді справи позивач неодноразово звертав увагу на те, що об`єкт розташований за адресою АДРЕСА_1 , не є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , оскільки вказане місце є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 .

12.08.2020 року ГУ ДПС видано ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреби власного споживання чи промислової переробки) №2001144 тepмiном дії з 14.08.2020 року до 14.08.2025 року, адреса місця зберігання пального: АДРЕСА_2 , на зберігання 10000 л. пального.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача на підставі наказу, в якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення такої перевірки. Також суд дійшов висновку, що відповідач провів перевірку об`єкту (АЗС), який належить іншому суб`єкту господарювання, а не позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до правових висновків, викладених у більш пізніших постановах Верховного Суду, а саме від 12.10.2021 року у справі №120/5729/20-а, від 28.10.2021 року у справі №520/10214/2020, від 02.12.2021 року у справі №120/3918/20-а, контролюючому органу необхідно: 1) отримати в установленому порядку інформацію про порушення вимог законодавства; 2) послатися в наказі про призначення перевірки на конкретні фактичні порушення.

З наказу ГУ ДПС «Про проведення фактичних перевірок» №596 від 01.07.2020 року, вбачається, що наказ не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки стосовно ФОП ОСОБА_1 , тобто інформації про конкретний факт недотримання позивачем вимог вказаного в цьому наказі законодавства; не відображено в рамках яких заходів ГУ ДПС встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. Не вказано таких відомостей і у додатку до наказу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки у цьому випадку, ГУ ДПС не навів інформацію про порушення вимог законодавства, яка стала підставою для призначення фактичної перевірки та не навів її у наказі про призначення фактичної перевірки, то аргументи та позиція позивача про протиправність такого наказу є вірною.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення фактичної перевірки позивача на підставі Наказу ГУ ДПС №596 від 01.07.2020 року, оскільки в ньому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої перевірки.

Щодо посилання позивача на те, що об`єкт розташований за адресою АДРЕСА_1 , є місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 , а ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_3 . Фактичне місце здійснення господарської діяльності позивача АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Контролюючим органом здійснювалась перевірка об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності №13298605 від 22.01.2007 року.

Доказів надання цього об`єкту в користування позивачу відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що була проведена перевірка об`єкту (АЗС), який належить іншому суб`єкту господарювання, а не позивачу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що позивачем фактично не проводилася перевірка ФОП ОСОБА_1 за адресами його реєстрації та здійснення господарської діяльності, а питання здійснення ФОП ОСОБА_1 торгівлі пальним без ліцензії не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.