Справа № 420/21452/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/21452/21
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення: 23.02.2022р., м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів ОСОБА_1

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2021 року громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого висновком від 11.07.2011р., про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 02.04.2009р. ВГІРФО УМВС України в Херсонській області йому було надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» з тих підстав, що його повнорідний брат перебував у громадянстві України. В жовтні 2009 року позивача документовано посвідкою на постійне проживання в Україні. Однак, у вересні 2021 року громадянин СРВ ОСОБА_2 дізнався про скасування в 2011 році дозволу на імміграцію на підставі п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» у зв`язку з скасуванням рішення про оформлення громадянства України його брату ОСОБА_3 , а також про анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію ОСОБА_2 вважає незаконним, оскільки відсутні підстави вважати, що дозвіл видано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність. Також, позивач посилався на те, що відповідачем йому не вручено спірного рішення про скасування дозволу на імміграцію від 11.07.2011р., а також іноземця не запрошено для надання пояснень при розгляді питання щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення УМВС України в Херсонській області, оформлене висновком від 11.07.2011р., про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з УМВС України в Херсонській області та з Управління ДМС України в Херсонській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь громадянина В`єтнаму ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 454,00 грн. (з кожного).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління ДМС України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, не правильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 23.02.2022р. з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що дозвіл на імміграцію в Україну ОСОБА_2 скасовано на підставі п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію» як такий, що виданий на підставі документів, що втратили чинність. Зокрема, рішенням УМВС України в Херсонській області від 11.07.2011р. скасовано рішення про оформлення в 2008 році набуття громадянства України за територіальним походженням відносно повно рідного брата позивача ОСОБА_3 . Оскільки єдиною підставою для отримання позивачем в 2009 році дозволу на імміграцію в Україну була наявність у його брата громадянства України і така підстава разом з документами, що її підтверджували, втратила чинність, тому УМВС України в Херсонській області обґрунтовано прийнято рішення, оформлене висновком від 11.07.2011р., про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», враховуючи рішення Ради суддів України від 24.02.2022р. №09, наказом голови П`ятого апеляційного адміністративного суду №9-до/с від 28.02.2022р., з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану, встановлено особливий режим роботи. У зв`язку з цим, розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження, про що сповіщено сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.04.2009р. ВГІРФО УМВС України в Херсонській області громадянину СРВ ОСОБА_2 було надано дозвіл на імміграцію в Україну відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про імміграцію» як особі, брат якої є громадянином України.

Того ж дня позивач був документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 .

27.10.2009р. ВГІРФО УМВС України в Херсонській області ОСОБА_2 в порядку обміну документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 у зв`язку з непридатністю до користування.

11.02.2010р. ВГІРФО УМВС України в Одеській області ОСОБА_2 документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 у зв`язку зі зміною місця проживання.

24.09.2021р. позивача документовано посвідкою на постійне проживання у вигляді картки, що містить безконтактний електронний носій, № НОМЕР_4 терміном дії до 23.09.2031р.

Листом Управління ДМС України в Херсонській області від 18.08.2021р. №6501.4-7057/65.1-21 на адвокатський запит адвоката Вітер Г.Р. від 09.08.2021р., направлений у межах надання правничої допомоги громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , позивача повідомлено, що рішенням, оформленим у вигляді висновку про скасування дозволу на імміграцію, затвердженим керівництвом УМВС України в Херсонській області 11.07.2011р., дозвіл на імміграцію в Україну громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 скасований, посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 визнана недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню.

Зокрема, згідно висновку старшого інспектора ВГІРФО УМВС України в Херсонській області майора міліції ОСОБА_4 та заступника начальника ВГІРФО УМВС України в Херсонській області капітана міліції ОСОБА_5 , затвердженого заступником начальника УМВС України в Херсонській області Гуменюк С.М., громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відділом ВГІРФО УМВС України в Херсонській області 02.04.2009р. було надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про імміграцію» (його повнорідний брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - громадянин України). Відповідно до рішення Апеляційного суду Херсонської області та подання про скасування рішення щодо оформлення набуття громадянства України керівництвом УМВС України, згідно статті 21 Закону України «Про громадянство України», скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_3 . Підстави щодо оформлення ОСОБА_2 дозволу на імміграцію в Україну відпали. Враховуючи викладене та відповідно п.6 ст.12 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а посвідка на постійне проживання в Україні - анулюванню.

Вважаючи рішення УМВС України в Херсонській області, оформлене висновком від 11.07.2011р., про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправним ОСОБА_2 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 , виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів існування підстав для скасування виданого позивачу дозволу на імміграцію та вилучення у нього посвідки на постійне проживання в України, які передбачені ст.12 Закону України «Про імміграцію». На момент оформлення документації на імміграцію було чинним рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням повнорідному брату позивача ОСОБА_3 , у зв`язку з чим його правомірно використано при вирішенні питання про документування його посвідкою на постійне проживання.

Також, при вирішенні спору судом першої інстанції враховано, що: відповідне подання щодо започаткування процедури розгляду питання про скасування позивачу дозволу на імміграцію відсутнє; документи, які використані у ході процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію не дають змоги достовірно ідентифікувати, що вони стосуються саме повнорідного брата позивача у зв`язку із відсутністю інформації щодо дати народження, дати прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України, зареєстрованого місця проживання вказаної особи та номера виданого йому паспорта громадянина України; відсутні докази повідомлення позивача про здійснення перевірки та запрошення ОСОБА_2 для надання пояснень.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 виходячи з наступного.

Відповідно до ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та шістнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання (ч.1 ст.5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001р. №2491-III (далі Закон №2491-III) імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - це рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до статті 4 Закону №2491-III дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Пунктом 4 частини другої статті 4 Закону №2491-III передбачено, що квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів, зокрема: особи, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи бабою, онуком чи онукою громадян України.

У свою чергу, умови, порядок та перелік документів, необхідних для вирішення питання про надання дозволу на імміграцію, визначені статтею 9 Закону №2491-III.

У разі неподання особою всіх визначених цим Законом документів заява про надання дозволу на імміграцію не приймається.

З аналізу вищенаведених норм Закону України «Про імміграцію» вбачається, що для оформлення дозволу на імміграцію заявник повинен подати заяву з доданням певного пакету документів. У разі ж ненадання особою повного пакету документів, заява про надання дозволу на імміграцію не приймається та дозвіл на імміграцію не видається.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначено відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002р. №1983 (далі - Порядок №1983).

У відповідності до підпункту 2 пункту 2 Порядку №1983 рішення за заявами про надання дозволу на імміграцію залежно від категорії іммігрантів приймають територіальні органи ДМС - стосовно іммігрантів, які підпадають під квоту імміграції (крім іммігрантів, стосовно яких рішення приймає ДМС), а саме: осіб, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи бабою, онуком чи онукою громадян України.

Згідно пункту 12 Порядку №1983 територіальні підрозділи за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію: формують справи, перевіряють підстави, законність перебування в Україні іммігрантів, справжність поданих документів та відповідність, їх оформлення вимогам законодавства, у разі потреби погоджують це питання з органами місцевого самоврядування, у межах своєї компетенції з`ясовують питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію; надсилають у місячний термін разом з матеріалами справи інформацію про результати їх розгляду територіальним органам або підрозділам (відповідно до категорії іммігрантів). Справи, прийняття рішення за якими належить до компетенції ДМС чи територіальних органів, надсилаються територіальним органам, в інших випадках - територіальним підрозділам.

Пунктом 14 Порядку №1983 визначено, що територіальні органи і підрозділи після отримання документів від зазначених у пунктах 12 і 13 цього Порядку органів перевіряють у місячний термін правильність їх оформлення, з`ясовують у межах своєї компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України «Про імміграцію», надсилають відповідні запити до МВС, органів Національної поліції, регіональних органів СБУ, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужби.

Зі змісту вимог Порядку №1983 слідує, що прийняття рішення щодо надання дозволу на імміграцію належить до компетенції відповідних державних органів, які на підставі заяви іммігранта, аналізу отриманої інформації, матеріалів справи приймають рішення про надання дозволу на імміграцію чи про відмову у наданні такого дозволу. Рішення про надання дозволу на імміграцію є підставою для отримання посвідки на постійне проживання.

Таким чином, компетентний орган державної влади, при прийнятті рішення про надання позивачці дозволу на імміграцію в Україні та оформленні посвідки на постійне проживання в Україні, проводив необхідну перевірку поданих документів та з`ясовував у межах своєї компетенції питання щодо наявності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, проте таких підстав не виявив.

Як зазначалося колегією суддів, 02 квітня 2009 року ВГІРФО УМВС України в Херсонській області громадянину СРВ ОСОБА_2 було надано дозвіл на імміграцію в Україну відповідно до вимог пункту 4 частини 2 статті 4 Закону №2491-III як особі, брат якої є громадянином України.

Підставою для скасування в 2011 році виданого позивачу дозволу на імміграцію Управління ДМС України в Херсонській області зазначає п.1 ч.1 ст.12 Закону №2491-III - у зв`язку з скасуванням рішення про оформлення громадянства України його брату.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону №2491-III дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Будь-яких доказів щодо надання ОСОБА_2 при отриманні дозволу на імміграцію в Україну свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність, відповідачами ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надано.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію», як підстава для скасування виданого особі дозволу на імміграцію в Україну, може бути застосована у разі втрати чинності поданих документів на момент отримання дозволу на імміграцію, а не після його отримання, що має місце у спірних правовідносинах.

Більше того, посилаючись на рішення Апеляційного суду Херсонської області, яким було скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням повнорідному брату позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноваженим органом ДМС не надано суду копії відповідного судового рішення.

Не надано такого рішення і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З вказаного слідує, що відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, на яких частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ними рішень, не надано належних доказів в підтвердження того, що повнорідний брат позивача втратив громадянство України та що у нього вилучений паспорт громадянина України у зв`язку із його недійсністю.

Варто зазначити, що у спірному висновку про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 11.07.2011р. підставою для скасування громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 дозволу на імміграцію в Україну зазначено п.6 ч.1 ст.12 Закону №2491-III.

Пунктом 6 частини 1 статті 12 Закону №2491-III чітко визначено, що інші випадки для скасування дозволу на імміграцію мають бути передбачені законами України, тоді як в матеріалах особової справи ОСОБА_2 відсутнє посилання на відповідну норму Закону, на підставі якої виданий йому дозвіл на імміграцію в Україну підлягає скасуванню.

При цьому, у висновку за результатами розгляду матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію в Україну та прийняття рішення про його скасування громадянину СРВ ОСОБА_2 , затвердженому т.в.о. Управління ДМС в Херсонській області, такою підставою вже зазначено п.1 ч.1 ст.12 Закону №2491-III.

У відповідності до пунктів 21-24 Порядку №1983 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав.

Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу.

Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про імміграцію». Копія рішення надсилається Держкомкордону.

Отже, функція територіальних органів, які розглядають питання про скасування дозволу на імміграцію, реалізується шляхом всебічної перевірки на підставі відповідного подання, а також запрошення для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання.

Разом з тим, відповідачем, в порушення вищевказаних приписів, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не надано будь-яких доказів вручення позивачу запрошення про надання пояснень та відповідних документів.

Також, колегія суддів враховує, що відповідачами не надано суду доказів наявності подання, яке, згідно з Порядком №1983, є підставою для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачами не доведено правомірність рішення ВГІРФО УМВС України в Херсонській області про скасування дозволу на імміграцію, наданого 02.04.2009р. громадянину Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

А відтак, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов шляхом визнання протиправним і скасування рішення УМВС України в Херсонській області, оформлене висновком від 11.07.2011р., про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 30.07.2020р. по справі №320/849/19, оскільки правовідносини, яким надавав правову оцінку Верховний Суд у вказаній справі, не є подібними правовідносинам, які виникли між сторонами у справі, що розглядається.

Відповідно до п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021р. у справі №522/1528/15-ц висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, посилається на те, що громадянин В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще у 2011 році був обізнаний про прийняте відносно нього рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання позивачем оскаржуваного рішення УМВС України в Херсонській області, оформленого висновком від 11.07.2011р.

Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не спростовано доводів позивача про те, що про наявність спірного рішення про скасування виданого йому дозволу на імміграцію в Україну, громадянин СРВ ОСОБА_2 дізнався з листа Управління ДМС України в Херсонській області від 18.08.2021р., наданого на адвокатський запит від 09.08.2021р. № АЗ-169/21.

При цьому, як вже зазначалося колегією суддів, 24.09.2021р. позивача документовано посвідкою на постійне проживання у вигляді картки, що містить безконтактний електронний носій, № НОМЕР_4 терміном дії до 23.09.2031р. Враховуючи, що ОСОБА_2 документовано посвідкою на постійне проживання, яка є чинною, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не був обізнаний про прийняття оскарженого рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну та анулювання посвідки.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Управління ДМС України в Херсонській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 23.02.2022р. колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 листопада 2022 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук