Справа № 380/6059/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6059/20 пров. № А/857/8160/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 380/6059/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Лунь З.І.

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Львів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 12.02.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 12.02.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Рішення мотивоване тим, що оскільки суми єдиного внеску позивачем були сплачені на єдиний казначейський рахунок, то помилкове зазначення у платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску невірного рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми внеску у визначений відповідною нормою Закону строк.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскільки позивачем сплачено єдиний внесок не за місцем обліку, тобто на невідповідний рахунок, ним порушено законодавчо встановлений термін сплати єдиного внеску, в результаті чого 12.02.2020 винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. Також зазначає, що позивачем пропущено законодавчо встановлений 10-денний строк на оскарження рішення.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), колегія суддів відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування як роботодавець.

12.02.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, згідно з яким на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 550,84 грн та нараховано пеню у розмірі 220,33 грн, на загальну суму 771,17грн. за період з 22.10.2019 по 09.01.2020.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 18.02.2020 позивач звернулася до Головного управління ДПС у Львівській області щодо скасування рішення в.о. начальника Самбірського управління Головного управління ДПС у Львівській області від 12.02.2020, однак Головним управлінням ДПС у Львівській області залишено скаргу позивача без розгляду у зв`язку з тим, що відповідно до п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення що суперечить законодавству, або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПК України або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

03.03.2020 позивач звернулася із скаргою до ДПС України, у якій просила скасувати рішення від 12.02.2020 № Головного управління ДПС у Львівській області, однак ДПС України залишило скаргу без розгляду у зв`язку із порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для її подання та із зазначенням права скаржника на можливість оскарження рішення у судовому порядку.

Позивач не погоджуючись із рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 12.02.2020 звернулася до суду із даним позовом про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч.2 ст.6 Закону №2464-VI).

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Абзацом третім частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини десятої статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята статті 9 Закону № 2464-VI).

Відтак, з наведених законодавчих норм Закону № 2464-VI слідує, що єдиний внесок вважається сплаченим у разі перерахування його платником на рахунок податкового органу.

Частиною 14 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Аналіз наведеного вказує на те, що законодавством регламентовано обов`язок суб`єктів господарювання сплачувати єдиний внесок та визначено граничні строки його сплати.

Крім цього, штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Апеляційний суд при вирішенні даного спору враховує те, що позивач своєчасно та в повному обсязі виконала покладене на неї зобов`язання зі сплати єдиного внеску за 3 квартал 2019 року в розмірі 2754,18 грн, разом з тим, згідно з платіжним дорученням №45 від 18.10.2019 нею було сплачено єдиний внесок не за місцем обліку, тобто на невідповідний рахунок.

Так, на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.01.2020 (вх. Самбірського управління від 16.01.2020 року № 6136/10) проведено перерахування єдиного внеску з одного рахунку на інший в сумі 2754,18грн. з рахунку НОМЕР_1 (адміністративний район 1327-м.Самбір) на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 (адміністративний район 1327- Самбірський район). Кошти зараховано 28.01.2020 (2754.18грн.) (+) Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший - Платіжне доручення № 99 від 23.01.2020.

Судом апеляційної інстанції враховано, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України (ч.1ст.43 Бюджетного кодексу України).

У відповідності до пункту 2.1 Положення № 122 єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.

Таким чином, всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок, а зарахування коштів на відповідний рахунок має значення лише для обліку коштів.

Тому, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення помилки під час перерахування суми єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений пунктом ч.8 статті 9 Закону № 2464-VI, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого обов`язку із сплати єдиного внеску, помилкове зазначення невірного рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений законодавством строк, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Щодо покликання скаржника на пропуск позивачем законодавчо встановленого десятиденного строку на оскарження спірного рішення, суд вважає такі безпідставними, оскільки рішення Державної податкової служби, винесене в порядку адміністративного оскарження рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 12.02.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, було направлене позивачу 17 липня 2020 року, а позов поданий 27 липня 2020 року.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 380/6059/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 21.11.2022.