Справа № 200/3493/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року Справа№200/3493/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача 2: ІНФОРМАЦІЯ_2

до відповідача 3: Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладену в листі від 05.11.2021 №5861/юк, у вигляді не виплати всіх видів забезпечення військовослужбовця і доплат з урахуванням індексації, а також компенсації, що належали під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно - ОСОБА_1 , призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 , виплатити призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації, що належали під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації, що належали під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, грошову компенсацію за всі види не отриманого речового майна, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, грошову компенсацію за всі види не отриманого речового майна, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив службу в Збройних Силах України за контрактом укладеним з ІНФОРМАЦІЯ_6 в особі полковника ОСОБА_2 . Позивач вказує, що зазначений контракт набрав чинності 28.10.2020 року, однак до виконання зобов`язань він не був допущений, у зв`язку з чим звернувся за захистом прав до суду. Позивач зазначає, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 по справі №200/10299/20-а його позовні вимоги було задоволено у повному обсязі та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 допустити ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, який набрав чинності з 28 жовтня 2020 року, зарахувати з 28.10.2020 року у списки військової частини, поставити на всі види забезпечення та видати: запит командира військової частини щодо видачі військового квитка; витяг з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини; військову форму для виготовлення 2 фотографії 3,5*4,5 у військовій формі».

Позивач вказує, що після цього, на підставі постанови суду від 22.09.2021 року відповідачем 1 виданий наказ №199 від 01.10.2021 року яким його призначеного наказом начальника Донецького зонального відділу Військової служби (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року №28-РС на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти Військової служби правопорядку, шпк «солдат», ВОС 932915А, з 28 жовтня 2020 року зарахувати до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 та поставити на всі види забезпечення, згідно телеграми Міністра оборони України вих. № 248/612 від 27.01.2021 виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 68,3 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавку за вислугу років, щомісячну премію у розмірі 176 відсотків посадового окладу.

Позивач зазначає, що під час служби він звернувся з письмовим рапортом до відповідача 1, в якому просив виконати постанову суду від 22.09.2021 року у повному обсязі, а саме: «з 28 жовтня 2020 року поставити на всі види забезпечення військовослужбовця», однак, листом від 05.11.2021 року №5861/юк відповідач повідомив його, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу не заявлялись, Першим апеляційним адміністративним судом під час розгляду апеляційної скарги зазначене питання не вирішувалось, у зв`язку з чим у ІНФОРМАЦІЯ_8 відсутні будь які правові підстави для нарахування та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач вважає відмову відповідача 1 щодо не виплати йому за час вимушеного прогулу всіх видів забезпечення військовослужбовця протиправною бездіяльністю останнього, оскільки, у постанові суду від 22.09.2021 чітко вказано, що його необхідно поставити на всі види забезпечення саме з 28.10.2020 року, відповідно до якого згідно чинного законодавства відноситься грошове, продовольче, речове забезпечення, тощо. Крім того позивач наголошує, що відповідно до ст. 9 Закону № 2011 його грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Також позивач звертає увагу на те, що відповідач 1 помиляється в трактуванні поняття «середній заробіток за час вимушеного прогулу», та вказує, що за законодавством військовослужбовцям належить не середній заробіток, а забезпечення до якого входить грошове, речове, продовольче, тощо. Відповідно у постанові суду від 22.09.2021 року суд зобов`язував відповідача 1 поставити позивача на всі види забезпечення.

Крім іншого, позивач зазначав, що відповідач 1 в своєму складі немає речової служби та продовольчої служби, в зв`язку з чим особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на речовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_9 та на продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Отже, Відповідач повинен замовити у співвідповідача-1, співвідповідача-2 грошову компенсацію за неотримане речове та продовольче майно, і виконати умови за контрактом та забезпечити його всім грошовим забезпеченням і додатковими виплатами з індексацією з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно.

16.06.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої зазначив, що 28.10.2020 року та по теперішній час я проходжу військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_10 у ЗСУ, зі списків особового складу не виключений, тому позовні вимоги, як: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію за всі види не отриманого речового майна, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію за всі види не отриманого речового майна, що належало під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно, є передчасними. Таким чином, Відповідача 2, ІНФОРМАЦІЯ_5 із позовної заяви необхідно виключити.

12.09.2022 року позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої уточнив позовні вимоги та просив суд: визнати протиправною відмови ІНФОРМАЦІЯ_8 у Збройних Силах України, викладену в листі від 05.11.2021 №5861/юк, у вигляді не виплати всіх видів забезпечення військовослужбовця і доплат з урахуванням індексації, а також компенсації, що належали під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно - ОСОБА_1 , призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати ОСОБА_1 призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021року включно, стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування, з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду - з 28.10.2020 по 30.09.2021 - включно.

В обґрунтування вказаної заяви позивач вказував, що у зв`язку з порушенням строків виплати позивачу усіх видів забезпечення за період з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року він має право на отримання індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду за вказаний період.

Також позивач вказував, що відповідно до ч.1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з зазначеними нормами на думку позивача він має право на отримання трьох відсотків річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду.

Враховуючи викладене позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Відповідач 1 через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач 1 зазначає, що 22.09.2021 року Першим апеляційним адміністративним судом розглянуто апеляційну скаргу позивача на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 200/10299/20-а. За результатами розгляду зазначеної апеляційної скарги Першим апеляційним адміністративним судом прийнято рішення, відповідно до якого рішення суду від 09 квітня 2021 року у справі № 200/10299/20-а було скасовано, винесено нову постанову якою позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, та зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 допустити ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, який набрав чинності з 28 жовтня 2020 року, зарахувати з 28.10.2020 року у списки військової частини, поставити на всі види забезпечення та видати: запит командира військової частини щодо видачі військового квитка; витяг з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини; військову форму для виготовлення 2 фотографії 3,5*4,5 у військовій формі.

Відповідач вказує, що на виконання вищевказаного рішення суду, начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 видано наказ № 28-РС від 01.10.2021 року та № 199 від 01.10.2021 року (по строковій частині) відповідно до яких громадянина ОСОБА_1 призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони на патрульно поставої служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , «шпк - солдат» ВОС НОМЕР_3 , з 28.10.2020 року Овсяннікова зараховано до списків особового складу відділу, постановлено на всі види забезпечення.

Крім того відповідач зазначає, що 20.10.2021 року позивач подав рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про виплату йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. З цього приводу відповідач вказує, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не заявлялись, Першим апеляційним адміністративним судом під час розгляду апеляційної скарги зазначене питання не вирішувалось, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Також, відповідач наголошує, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату всіх видів забезпечення військовослужбовця збройних Сил України, відповідач у такій виплаті не відмовляв, відтак право позивача ще не було порушено.

З огляду на вказані обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 надав відзив на позовні вимоги, стосовно останнього.

Відповідач 3 відзив на позовну заяву до суду не надав.

Суд наголошує, що у зв`язку з відсутністю можливості направити на поштові адреси сторін по справі кореспонденції, ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 06 червня 2022 року, ухвали суду про витребування доказів від 05 липня 2022 року, від 30 серпня 2022 року, від 20 жовтня 2022 року були направлені на всі зазначені електронні адреси у позовній заяві, до наявних електронних кабінетів в системі «Електронного суду» та опубліковані на офіційному сайті Донецького окружного адміністративного суду для ознайомлення сторін зі змістом ухвал.

Також, ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року суд зобов`язував Міністерство оборони України повідомити Військову частину НОМЕР_1 про розгляд справи № 200/3493/22 шляхом направлення до військової частини позовної заяви з усіма додатками, та ухвал Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року, від 05 липня 2022 року, від 30 серпня 2022 року, докази повідомлення Військової частини НОМЕР_1 надати суду.

Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач з був повідомлений про розгляд справи усіми можливими спосабами, проте, відзив на позовну заяву до суду не надав, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року в учасників справи витребувані додаткові докази у справі, а саме у позивача та відповідачів: письмові пояснення та докази стосовно того чи був позивач, на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року у справі № 200/10299/20-а, поставлений на всі види забезпечення з 28.10.2020 року, письмові пояснення та докази з якої дати позивача поставлено на всі види забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року витребувано у позивача та відповідачів: письмові пояснення та докази стосовно того чи був позивач, на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року у справі № 200/10299/20-а, поставлений на всі види забезпечення з 28.10.2020 року, письмові пояснення та докази з якої дати позивача поставлено на всі види забезпечення, зобов`язати позивача надати суду інформацію стосовно засобів зв`язку з ІНФОРМАЦІЯ_11 , Військовою частиною НОМЕР_1 , а саме засоби телефонного зв`язку, адреси електронної пошти.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року витребувано у позивача та відповідачів: письмові пояснення та докази стосовно того чи був позивач, на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2021 року у справі № 200/10299/20-а, поставлений на всі види забезпечення з 28.10.2020 року, письмові пояснення та докази з якої дати позивача поставлено на всі види забезпечення, зобов`язано Міністерство оборони України повідомити Військову частину НОМЕР_1 про розгляд справи № 200/3493/22 шляхом направлення до військової частини позовної заяви з усіма додатками, та ухвал Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2022 року, від 05 липня 2022 року, від 30 серпня 2022 року, докази повідомлення Військової частини НОМЕР_1 надати суду, запропоновано Військовій частині НОМЕР_1 надати суду відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування вимог викладених у відзиві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 в частині визнання протиправною відмови ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладену в листі від 05.11.2021 №5861/юк, у вигляді не виплати всіх видів забезпечення військовослужбовця і доплат з урахуванням індексації, а також компенсації, що належали під час дії особливого періоду, з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно - ОСОБА_1 , призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк солдат, ВОС 932915А, зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати ОСОБА_1 призначеному на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і доплати з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, всі види грошового забезпечення і з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування з 28.10.2020 року по 30.09.2021року включно, стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 призначеного на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_3 , шпк «солдат», ВОС 932915А, грошову компенсацію замість норм харчування, з 28.10.2020 по 30.09.2021 включно.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще

З огляду на збройну агресію Російської Федерації, а також необхідність витребування додаткових доказів для встановлення усіх обставин справи, дана справа судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 21 листопада 2022 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 .

З матеріалів встановлено, що 28 жовтня 2020 року позивач уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України Міністерства оборони України.

28.10.2020 року відповідно до витягу з наказу від 28.10.2020 №38-РС начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по особовому складу) відповідно до статей 20 та 23 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу наказано укласти контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 (три) роки, прийняти на військову службу за контрактом осіб рядового складу і призначити рядового запасу ОСОБА_1 стрільцем групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС-932915А, присвоїти військове звання солдат.

Проте, 06.11.2020 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 (по особовому складу) від 06.11.2020 №39-РС винесено наказ, яким визнано таким, що не набули чинності контракти про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладений 28.10.2020 Міністерством оборони України в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 з громадянином України ОСОБА_1 (підстава абзац 1 підпункту 5 пункту 23 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008; наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 Про результати службової перевірки від 06.11.2020).

Позивач не погодившись з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_8 у Збройних Силах України в частині незабезпечення виконання умов контракту від 28.10.2020 про проходження громадянами військової служби та незарахування у списки частини, поставлення на всі види забезпечення з 28.10.2020 року звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 у Збройних Силах України допустити до виконання зобов`язань за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу який набрав чинності з 28 жовтня 2020, зарахування з 28.10.2020 у списки військової частини, поставити на всі види забезпечення та видати: запит командира військової частини щодо видачі військового квитка; витяг з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини; військову форму для виготовлення 2 фотографії 3,5*4,5 у військовій формі.

Відповідно рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 200/10299/220-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 квітня 2021 року у справі № 200/10299/20-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Міністерство оборони України, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії скасовано, прийнято нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Краматорську, Міністерство оборони України, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині незабезпечення виконання ОСОБА_1 умов контракту від 28.10.2020 року про проходження громадянами військової служби та незарахування у списки частини, поставлення на всі види забезпечення з 28.10.2020 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 допустити ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах рядового складу, який набрав чинності з 28 жовтня 2020 року, зарахувати з 28.10.2020 року у списки військової частини, поставити на всі види забезпечення та видати: запит командира військової частини щодо видачі військового квитка; витяг з наказу командира військової частини про зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини; військову форму для виготовлення 2 фотографії 3,5*4,5 у військовій формі.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 200/10299/20-а начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 винесено наказ від 01.10.2021 року № 28-РС, яким скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 06.11.2020 року № 39-РС в частині скасування, як нереалізованого наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (по особовому складу) від 28.10.2020 року № 38-РС, щодо укладання контракту про проходження громадянином України ОСОБА_1 військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, призначення на посади та присвоєння військового звання та в частині визнання таким, що не набув чинності контракт про проходження громадянином України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладеного 28.10.2020 року Міністерством оборони України в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 з громадянином ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 зазначеного наказу визначено, що відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року у справі № 200/10299/20-а щодо справ, які виникають з відносин публічної служби, прийнято з 28.10.2020 року ОСОБА_1 на військову службу за контрактом у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, призначено на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти ІНФОРМАЦІЯ_13 , ВОС-932915А та присвоєне військове звання «солдат».

З позовної заяви позивача встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 на виконання рішення суду у справі № 200/10299/20-а прийнято наказ №199 від 01.10.2021 року, яким солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Донецького зонального відділу Військової служби (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року №28-РС на посаду стрільця групи охорони та патрульно постової служби взводу охорони та патрульно постової служби роти Військової служби правопорядку, шпк «солдат», ВОС 932915А, з 28 жовтня 2020 року зарахувати до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_8 та поставити на всі види забезпечення.

Суд наголошує, що вказаний наказ №199 від 01.10.2021 року ані позивач, ані відповідач до матеріалів справи не надали.

Відповідач 1 наголошував, що вказаний наказ №199 від 01.10.2021 року знищено, що підтверджується актом № 1 від 24.02.2022 року, затвердженого начальником ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Проте, суд зазначає, що зі змісту акту № 1 від 24.02.2022 року не можливо встановити, що наказ № 199 від 01.10.2021 року знищено.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27.10.2022 року № 4773/ФЕС про розмір грошового забезпечення встановлено, що ОСОБА_1 грошове забезпечення нараховується з жовтня 2021 року.

Суд зазначає, що ухвалами від 06.06.2022 року, від 05.07.2022 року, від 30.08.2022 року, від 20.10.2022 року суд зобов`язував усіх учасників справи надати докази поставлення ОСОБА_1 на всі види забезпечення, проте відповідних доказів суду надано не було.

Крім того, й не було надано доказів виплати позивачу й грошового забезпечення з 28.10.2020 року.

Відповідно позивач не погодившись з діями відповідача щодо не виплати всіх видів забезпечення військовослужбовця з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року включно, звернувся до суду із відповідним позовом.

Проте, розглянувши позовну заяву суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивача виникли, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем 1 постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 200/10299/20-а, у зв`язку з чим судом було винесено ухвалу про закриття провадження від 21 листопада 2022 року у справі № 200/3493/22.

Суд наголошує, що спірним питанням даної справи є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військовій частині НОМЕР_1 нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-ІІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З аналізу вищезазначених положень випливає, що при порушенні встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення) особа має право на отримання компенсації втрати частини доходу відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159.

Отже, доводи позивача проте, що він має право на отримання індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 є безпідставними, оскільки відповідно до положень зазначеного закону особа має право на компенсацію втрати доходи, а не індексацію.

При цьому системний аналіз вищезазначених положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі грошового забезпечення) та виплата нарахованих доходів. При цьому, виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази нарахування позивачу за період з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року усіх видів забезпечення, крім того й відсутні докази виплати усіх видів забезпечення, а тому суд зазначає про відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.04.2021 по справа № 120/4555/18-а, у постанові від 04.03.2021 по справі № 520/34/17.

Так, суд зазначає, що звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Як встановлено судом, виплата призначена позивачу за рішенням суду позивачу не була здійснена.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні докази взяття позивача на облік на всі види забезпечення за період з 28.10.2020 р. по 30.09.2021 р., а також відсутні докази нарахування відповідних сум усіх видів грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військовій частині НОМЕР_1 нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року задоволенню не підлягають як передчасні.

Разом з тим, право позивача на отримання компенсації за несвоєчасну виплату забезпечення може буде порушеним після виплати заборгованості за відповідний період, та лише за умови не виплати компенсації у тому ж місяці.

Стосовно позовних вимог позивача щодо нарахування та стягнення з відповідачі трьох відсотків річних від простроченої суми, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до законодавства України грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо, які мають бути виражені у грошових одиницях.

У постанові від 8 лютого 2018 року у справі № 826/22867/15, від 18 липня 2018 року по справі № 2а-11853/10/1570 Верховий Суд зазначив, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами належними до сплати кредиторові.

За результатами розгляду даної справи судом встановлено відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачами, як суб`єктом владних повноважень, відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, яке мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними. Відповідно позивач не є кредитором по відношенню до відповідача.

Таким чином, проаналізувавши зміст наведених норм, суд вважає, що передбачене нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, як спосіб захисту майнового права та інтересу у цивільно-правових відносинах, а тому дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, не поширюється на правовідносини, які є предметом спору у даній справі.

Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військовій частині НОМЕР_1 нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року.

З урахуванням положень статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 , Військовій частині НОМЕР_1 нарахувати та стягнути на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення і доплати з урахуванням індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III; Постанови КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 та відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що належали під час дії особливого періоду з 28.10.2020 року по 30.09.2021 року відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 21 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська