Справа № 560/3006/22
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3006/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

16 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила визнати протиправним та скасування вимоги від 16.02.2021 №Ф-989-56-У про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37567,84 гривень.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області №Ф-989-56-У від 16.02.2021.

Визнано протиправною та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.02.2020 № та від 20.05.2020 №.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 04.11.2002 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з даними інформаційної системи Головного управління ДФС у Хмельницькій області позивачу нараховано недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску за періоди:

- з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 8448,00 грн. (термін сплати 09.02.2018);

- з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 2457,18 грн. (термін сплати 19.04.2018);

- з 01.04.2018 по 30.06.2018 в сумі 2457,18 грн. (термін сплати 19.07.2018);

- з 01.07.2018 по 30.09.2018 в сумі 2457,18 грн. (термін сплати 19.10.2018);

- з 01.10.2018 по 31.12.2018 в сумі 2457,18 грн. (термін сплати 21.01.2019);

- з 01.01.2019 по 31.03.2019 в сумі 2754,18 грн. (термін сплати 19.04.2019);

- з 01.04.2019 по 30.06.2019 в сумі 2754,18 грн. (термін сплати 19.07.2019);

- з 01.06.2019 по 30.09.2019 в сумі 2754,18 грн. (термін сплати 21.10.2019);

- з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 2754,18 грн. (термін сплати 20.01.2020);

- з 01.01.2020 по 31.03.2020 в сумі 2078,12 грн. (термін сплати 21.04.2020);

- з 01.04.2019 по 30.06.2020 в сумі 1039,06 грн. (термін сплати 20.07.2020);

- з 01.06.2020 по 30.09.2020 в сумі 3178,12 грн. (термін сплати 19.10.2020);

- з 01.10.2020 по 31.12.2020 в сумі 2200,00 грн. (термін сплати 19.01.2021).

Позивач протягом 2020 року сплатила 7513,50 грн. єдиного внеску за 2017 рік.

Відповідачем винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.02.2020 № та від 20.05.2020 №.

У зв`язку із наявністю відомостей про заборгованість зі сплати єдиного внеску, ГУ ДПС у Хмельницькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-989-56-У від 16.02.2021 на суму 37567,84 грн.

Вважаючи вимогу податкового органу протиправною позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.4 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз.1 п.3 та п.3 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

- для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Порядок адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом №2464-VI не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від підприємницької діяльності, який є базою для нарахування ЄСВ. Таким чином, саме дохід особи від підприємницької діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють господарську діяльність та не отримують доходи, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року в справі №440/2149/19.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

В матеріалах справи відсутні відомості про дохід позивачки як фізичної особи-підприємця за 2017-2020 роки.

Однак, сума недоїмки зі сплати єдиного внеску за 2017-2020 роки розрахована відповідачем, виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу протягом 2017-2020 років відділ освіти Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області ступенів щомісяця сплачувала єдиний внесок від заробітної плати ОСОБА_1 .

Відтак, відповідачем не доведено, що в 2017-2020 роках позивачка отримувала дохід в якості фізичної особи-підприємця, водночас, матеріалами підтверджується той факт, що платником єдиного внеску на користь ОСОБА_1 є її роботодавець.

Слід зазначити, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.04.2020, яке набрало законної сили 28.07.2020, у справі №560/4320/19 встановлено протиправність нарахування позивачу ЄСВ за 2017-2019 роки.

А тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправними рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 06.02.2020 № та від 20.05.2020 №, якими застосовані штрафні санкції та нараховано пеню за несвоєчасну сплату ЄСВ за 2017 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.