Справа № 280/469/22
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 листопада 2022 року Справа № 280/469/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач, з урахування уточненої позовної заяви просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02.07.2021 №9, №9 щодо сплати штрафів в сумі 10001,80 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, порушують законні права та інтереси як фізичної особи-підприємця, та такими що підлягають скасуванню. Зазначає, що твердження контролюючого органу щодо реалізації позивачем горілки «Пшенична» (0,25 л) за ціною нібито 43,81 грн. не являються достовірним фактом, тому що до даної суми додається акцизний податок 5%, що врезультаті становить суму 46,00 грн., тобто, на 1,30 грн. дорожче ніж встановлена мінімальна ціна державою на горілку «Пшенична» (0,25 л). Позивач наголошує, що факту продажу за ціною нижчою за встановлену державою не було. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 13.01.2022 позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення/виклику представників сторін.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень відповідач вказав, що перед початком перевірки 27.05.2021 о 17 год. 05 хв. фахівці ГУ ДПС у Запорізькій області здійснили закупку підакцизних товарів 0,1 л горілки «Пшенична» по ціні 18,00 грн. за 0,1 л загальною вартістю 18,00 грн. Особа, яка проводила розрахункову операцію, фіскальний або товарний чек не видала. Після отримання товару та передачі коштів, особі, яка проводила розрахункові операції, фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області зазначеній особі пред`явили наказ про проведення фактичної перевірки для огляду. Після ознайомлення з наказом та отримання його копії, позивач, як особа, яка проводила розрахункову операцію, ознайомилась з направленнями і службовими посвідченнями фахівців та поставила свій підпис про ознайомлення 27.05.2021 о 17 год. 05 хв. в розписках до направлень. Крім того, фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області 27.05.2021 зроблено запис №4 про початок перевірки на об`єкті позивача в Журналі реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_1 . Таким чином, фахівцями податкового органу дотримано всіх вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України, що на підставі абз.5,6 п.81.1. ст. 81 ПК України надає повне право для проведення фактичної перевірки. В підтвердження проведеної розрахункової операції за роздрібний продаж алкогольного напою на розлив 27.05.2021 без видачі фіскального чека за наявності РРО за місцем проведення розрахункових операцій, позивач особисто надала пояснення із зазначенням причини невидачі - «отвлеклась по приёму товара» та підписала акт фактичної перевірки від 03.06.2021 без будь-яких зауважень щодо викладених в акті обставин. Відповідно бази даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» інформаційної системи IС «Податковий блок», на об`єкті господарювання за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , через реєстратор розрахункових операцій моделі Mini-T 400 ME (заводський номер ПБ, фіскальний номер ) 24.12.2020 о 18 год. 40 хв. сформований та роздрукований фіскальний чек № 4043 на загальну суму операції 87,62 грн. з продажу двох пляшок горілки «Пшенична» об`ємом 0,25 л за ціною 43,81 грн.. Інформація щодо скасування помилково внесених сум чи їх повернення позивачу протягом 24.12.2020 до бази даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» не передавалась, також в ході фактичної перевірки позивачем не надано актів про помилкові суми за 24.12.2020. Тобто, документальним підтвердженням проведення розрахункових операцій з продажу алкогольного напою за відповідною ціною є фіскальний чек, який сформовано РРО та передано позивачем по дротових або бездротових каналах зв`язку його електронну копію, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстратора розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані. Зважаючи на встановлену форму фіскального чеку та положення відповідних рядків в чеку №4043, позивачем 24.12.2020 o 18 год. 40 хв. проведено розрахункову операцію з продажу двох пляшок горілки «пшенична» за ціною 43,81 грн. на загальну суму 87,52 грн. за готівку. В порушення вимог законодавства, яке діяло на дату проведення розрахункової операції за роздрібний продаж алкогольних напоїв, позивач реалізував горілку за ціною 43,81 грн. за 0,25 л, що є меншою від встановленої мінімальної, яка дорівнює 44,70 грн. (447,00грн.*40* 0,25 л/ 100). Відповідальність за роздрібну торгівлю коньяком, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені алкогольними мінімальні роздрібні ціни на такі напої, передбачена абз.18 ч.2 ст.17 Закону №481 y напоями, вигляді фінансової санкції у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних роздрібних цін, але не менше 10000 гривень. До позивача застосовано мінімальний розмір штрафу - 10000 грн. Отже, правомірність дій відповідача по прийняттю податкових повідомлень рішень в повні мірі підтверджені фактичними обставинами, документальним доказами та відповідають нормам діючого законодавства, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив та поясненнях, позивач знову зауважила, що факту продажу за ціною нижчою за встановлену державою не було. Зазначає, що твердження відповідача не являється законним та обгрунтованим, так як надані відповідачем докази а саме, належним чином завірена роздруківка з бази даних ДПС України (IC «Податковий блок» /Аналітична система/Чеки PPO), в якій вбачається, що загальна сума фіскального касового чека № 4043 від 24.12.2020 (18:40) проведеного через PPO з фіскальним номером було реалізовано горілку «Пшенична» (0,25) становить 92,00 гривні готівки, а не 87,62 грн, яка додана до відзиву на позовну заяву, спростовує твердження відповідача з приводу порушення закону. Відповідач акцентує увагу суду на сумі без урахування ПДВ та додаткових зборів, що становить 5 % , тобто 2,19 грн. (однієї пляшки), ціна 43,81 грн., це вартість однієї пляшки горілки без урахування акцизного податку 5%. Загальна сума в фіскальному касовому чеку № 4043 від 24.12.2020 становить 92,00 грн. (43,81 грн. +2,19 грн. = 46,00 грн.*2 = 92,00 грн.). Висновок перевіряючих не являється законним та обгрунтованим. В базі даних ДПС України (IC «Податковий блок» /Аналітична система/Чеки РРО) сума 87,62 грн це сума чеку без урахування ПДВ та додаткових зборів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав суду заперечення по суті викладених позивачем пояснень у відповіді на відзив, у якому зазначив, що зважаючи на встановлену форму фіскального чеку та положення відповідних рядків в чеку №4043, позивачем 24.12.2020 о 18:40 проведено розрахункову операцію з продажу двох пляшок горілки «Пшенична» 0,25 л вартістю (реквізит в чеку - «ціна») 43,81 на загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека (реквiзит в чеку - сума») 87,52 грн. за готівку. Програмування підакцизних товарів із зазначенням їх вартостi є зоною вiдповiдальності суб`єкта господарювання, позивач запрограмував в РРО товар «горілка пшенична 0,25л» за ціною реалізації 43,81 грн, що свідчить про зазначення на вітрині саме такої ціни за товар для потенційних покупців. Діюче законодавство не надає можливості суб`єктам господарювання при програмуванні ціни в РРО виключати з датки, або програмувати ціну товару з вибірковими податками, як про це зазначає представник позивача.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, дата та номер запису проведення державної реєстрації 17.08.2010, номер запису: 0059754 06.02.2019. Види діяльності позивача: 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний); 47.24 роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровим кондитерськими виробами в спеціалізованих магазина; 47.26 роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.17 дiяльнiсть посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, на яку отримала відповідну ліцензію №2001375 з терміном дії з 22.05.2020 по 22.05.2021, №2101456 з терміном дії з 22.05.2021 по 22.05.2022, та зазначила про використання на ліцензованому об`єкті торгівлі РРО з фіскальним номером .

27 травня 2021 року на підставі наказу від 25.05.2021 №1453-п, направлень на проведення фактичної перевірки від 25.05.2021 №2329, №2330, працівниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведена фактична перевірка магазину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснювала свою діяльність - ФОП ОСОБА_1 , за період з 07.03.2020 по день закінчення фактичної перевірки, з метою перевірки з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні.

Перед початком перевірки позивачу пред`явлено службові посвідчення та направлення від 25.05.2021 №2329, №2330, та вручено копію наказу від 25.05.2021 №1453-п «Про проведення фактичної перевірки», про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідних графах вказаних направлень.

В ході проведення перевірки встановлено наступні порушення:

- проведення розрахункової операції при продажу 100 мл Горілки «Пшенична» по ціні 18,00 грн. без застосування РРО;

- використанням ресстратора розрахункових операцій без застосування спеціальних платіжних засобів (банківський платіжний термінал) для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги);

- реалізація алкогольних напоїв за ціною нижчою ніж ціна встановлена державою, а саме: згідно фіскального касового чека № 4043 від 24.12.2020 (18:40) проведеного через РРО з фіскальним номером було реалізовано горілку «Пшенична» (0,25л.) по ціні 43,81 грн., при тому що мінімальна ціна встановлена державою на горілку 0,25 л становить 44,70 грн. Даний факт підтверджено витягом з бази даних ДПС України (ІС «Податковий блок»/Аналітична система/Чеки РРО).

27 травня 2021 року ФОП ОСОБА_1 надала особисті пояснення: «При продаже водки Пшеничная (100 гр) по цене 18 гривен на разлив, чек не выдала, отвлеклась на приемку товара. Этим не поясняю разницу в кассе».

За результатами перевірки контролюючим органом складений відповідний акт від 03.06.2021, реєстраційний №4317/08/01/07/09/ НОМЕР_1 (далі - Акт), згідно із яким перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: п1.п.2 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями); Закону України вiд 19.12.95 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями); Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 №148 (зі змінами та доповненнями); Податкового Кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями); Кодексу законів про працю України; Постанова КМУ №413 від 17.06.2015; Постанова Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2010 року №878 «Про здійснення розрахунків за проданi товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів»; п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розмiрiв мiнiмальних оптово роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

В графі акту фактичної перевірки від 03.06.2021 «З актом перевірки ознайомлений, один примірник отримав» ОСОБА_1 власноручно зазначено: «від підпису та отримання акта перевірки відмовилась, про що складено акт відмови від підписання та отримання акта перевірки від 04.06.2021 № 1524/08/01/07/09/ НОМЕР_1 ».

04.06.2021 складено акт про те, що після ознайомлення з актом №4317/08/01/07/09/ НОМЕР_1 від 03.06.2020, платник податків, його законний представник або особа, яка здійснювала розрахункові операції закусочна за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовилися від підпису акта фактичної перевірки та його отримання.

На підставі матеріалів перевірки та висновків Акта, 02 липня 2021 року ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті податкові повідомлення-рішення форми «С»:

№9, яким за порушення пункту 1 Постанови Кабінету Мністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (із змінами та доповненнями), на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абзацу 18 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (із змінами та доповненнями), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у розмірі 10000,00 грн.;

№9, яким за порушення п.п. 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася до Державної податкової служби України зі скаргами від 10.08.2021, 13.09.2021 на них, однак відповідно до рішення Державної податкової служби України № 25353/6/99-00-06-03-02-06 від 09.11.2021 скарги залишено без задоволення, податкові повідомлення-рішення №9, №9 від 02.07.2021 залишено без змін.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернулася до суду із даним позовом про їх скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржених рішень, між сторонами відсутній.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у ст. 2 Закону № 265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктами 1, 2 та 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

За правилами ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

6) п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного товару, який не є підакцизним, та/або послуги, ціни товару (послуги) та обліку їх кількості.

За змістом п. 11 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону № 265/95-ВР, тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже, наслідком здійснення розрахункової операції без використання реєстратора розрахункових операцій, реалізації товарів через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного товару, є застосування до суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів фінансових санкцій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в ході фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області встановлено проведення ФОП ОСОБА_1 розрахункової операції при продажу горілки «Пшенична» 0,1 л за ціною 18,00 грн. без застосування РРО на суму 18,00 грн., розрахунковий документ не видавався. Належних доказів протилежного позивачем суду не надано.

Так, у перший день перевірки позивач надала письмові пояснення, у яких фактично визнала вказані порушення та зазначила наступне: «При продаже водки Пшеничная (100 гр) по цене 18 гривен на разлив, чек не выдала, отвлеклась на приемку товара. Этим не поясняю разницу в кассе». Жодного спростування вказаних фактів та/або пояснення стосовно неможливості їх врахування позивачем у позовній заяві не наведено.

Оскільки податковими органом, з чим погоджується суд, було встановлено факт реалізації позивачем товару без застосування РРО, невидачи розрахункового документу, про що описано вище, то суд вважає, що позивача підставно притягнуто до відповідальності та застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення п.п. 1, 2 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідальність передбачена п.1 статті 17 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у загальному розмірі 1,80 грн. (18,00 грн. х 10% = 1,80 грн.) відповідно до податкового повідомлення-рішення №9 від 02.07.2021.

Щодо порушення законодавства, яке покладено в основу прийняття податкового повідомлення-рішення №9 від 02.07.2021, яким до позивача застосовано фінансові санкції в розмірі 10000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольним напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР):

- алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД;

- мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари;

- мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно абз. 18 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України відповідно до ч.10 ст. 18 Закону №481/95-ВР.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 №957 (далі Постанова №957) установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» від 30.10.2008 №957 (зі змінами, які діяли з 10.12.2020 до 26.01.2021) на горілку, лікеро-горілчані та інші вироби з кодом виробів згідно з УКТЗЕД 220860, 220870, 220890 встановлено мінімальну ціну за 1 літр 100 відсоткового спирту при роздрібній торгівлі 447,00 грн.

Приміткою до постанови Кабінету Міністрів України №957 визначено, як вираховується мінімальна ціна для відповідного об`єму: мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, віскі, рому та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки зброджених продуктів з цукрової тростини, джину та ялівцевої настоянки, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, інших спиртових дистилятів та спиртових напоїв, у тому числі бренді ординарного, горілки виноградної, інших зброджених напоїв, сумішей із зброджених напоїв та сумішей зброджених напоїв з безалкогольними напоями різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) і місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

Так, відповідач зазначає, що відповідно бази даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» інформаційної системи IС «Податковий блок», на об`єкті господарювання за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , через реєстратор розрахункових операцій моделі Mini-T 400 ME (заводський номер ПБ, фіскальний номер ) 24.12.2020 о 18 год. 40 хв. сформований та роздрукований фіскальний чек № 4043 на загальну суму операції 87,62 грн. з продажу двох пляшок горілки «Пшенична» об`ємом 0,25 л за ціною 43,81 грн.. Інформація щодо скасування помилково внесених сум чи їх повернення позивачу протягом 24.12.2020 до бази даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» не передавалась, також в ході фактичної перевірки позивачем не надано актів про помилкові суми за 24.12.2020. В порушення вимог законодавства, яке діяло на дату проведення розрахункової операції за роздрібний продаж алкогольних напоїв, позивач реалізував горілку за ціною 43,81 грн. за 0,25 л, що є меншою від встановленої мінімальної, яка дорівнює 44,70 грн. (447,00 грн. х 40 х 0,25 л / 100).

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься скріншот з бази даних ДПС підсистеми «Чеки РРО» інформаційної системи IС «Податковий блок», відповідно до якого:

- ІПН або №РНОКПП (з чеку): 08;

- заводський номер: ПБ;

- дата і час: 24.12.2020 18:40;

- тип чеку: чек продажу;

- номер операції: 3;

- номер: 4043;

- загальна сума: 92;

- сума без урахування ПДВ та додаткових зборів: 87,62 (а.с. 109).

В матеріалах справи наявна копія чеку від 24.12.2020 18:40 № , відповідно до якого: г-ка пшенична 250гр 2 х 43,81 = 87,62, проміж. сума - 87,62, ПДВ Д - БЕЗ ПДВ - 0,00, ЗБІР Д 5,00% - 4,38 (а.с. 77).

Таким чином, відповідно до фіскального касового чеку № 4043 вiд 24.12.2020 18:40, проведеного через реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , позивачем 24.12.2020 о 18 год. 40 хв. було реалізовано горілку «Пшенична» (0,25 л) по ціні 46,00 грн. (дві одиниці горілки «Пшенична» (0,25 л) за ціною 46,00 грн. за одну пляшку), до складу ціни включено акцизний податок 5% з реалізації суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, кінцева сума в чеку становить 92,00 грн., що не є ціною нижчою ніж встановлена державою мінімальна ціна.

Як зазначалося вище, відповідно до статті 1 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» із змінами і доповненнями, мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.

Згідно з п.п. 14.1.4 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, акцизний податок непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених ПКУ як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Платниками акцизного податку є особа суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПКУ).

Таким чином, в роздрібну ціну реалізації окремих видів алкогольних напоїв, в тому числі в ціну, яка законодавчо встановлена як мінімальна роздрібна ціна на певний вид алкогольних напоїв, має бути включений акцизний податок.

Відповідно до статті 17 Закону № 481 у разі роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені роздрібні ціни на такі напої до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів 100 відс. вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Отже, якщо суб`єкт господарювання здійснює роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами не нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни (до складу яких вже включено акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів), відповідальність за порушення саме цієї норми ст. 17 Закону № 481 у суб`єкта господарювання не виникає.

Диспозиції вищезазначених статей передбачають, що визначені ними санкції підлягають застосуванню до суб`єктів господарювання у разі здійснення ними торгівлі (продажу) алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні, що у свою чергу передбачає необхідність встановлення контролюючим органом факту такого продажу, за ціною нижчою ніж ціна встановлена державою.

В свою чергу, контролюючим органом не було встановлено факту продажу позивачем алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібі ціни на такі напої.

Отже, в даному випадку висновки відповідача про порушення позивачем пункту 1 Постанови Кабінету Мністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», є необґрунтованими та безпідставними.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, податкове повідомлення-рішення від 02 липня 2021 року №9 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 143, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 02 липня 2021 року №9.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова