Справа № 200/17056/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Справа№200/17056/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій в частині не зарахування періоду навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, періоду роботи з 13.08.1990 року по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 року по 21.01.1991 року, періоду роботи з 22.01.1991 року по 30.06.1991 року, 22.07.1991 року по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 року по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 року по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 року по 16.03.1996 року, з 23.07.1997 року по 16.02.1998 року включно при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно до норм пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; скасувати рішення 119 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах щодо не зарахування періоду навчання в СПТУ 88 з періоду навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, періоду роботи з 13.08.1990 року по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 року по 21.01.1991 року, періоду роботи з 22.01.1991 року по 30.06.1991 року, 22.07.1991 року по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, 27.10.1992 року по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 року по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 року по 16.03.1996 року, з 23.07.1997 року по 16.02.1998 року включно при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно до норм пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язання зарахувати до загального та пільгового стажу період навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року згідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», період проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», період роботи з 13.08.1990 року по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 року по 21.01.1991 року, період роботи з 22.01.1991 року по 30.06.1991 року, 22.07.1991 року по 09.09.2021 року, з 10.03.1992 по 07.07. 1992 року, 27.10.1992 року по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 року по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 року по 16.03.1996 року, з 23.07.1997 року по 16.02.1998 року відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року та з 09.12.2015 року по 09.12.2017 року та з 31.01.2018 року по 31.01.2020 року відповідно до абзацу четвертого частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання повторно розглянути заяву за 1767 від 11.02.2020 року при переведені позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно до норм пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року згідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», періоду роботи з 13.08.1990 року по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 року по 21.12.1989 року, періоду роботи з 22.01.1991 року по 30.06.1991 року, 22.07.1991 року по 09.09.2021 року, з 10.03.1992 по 07.07. 1992 року, 27.10.1992 року по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 року по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 року по 16.03.1996 року, з 23.07.1997 року по 16.02.1998 року відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року та з 09.12.2015 року по 09.12.2017 року та з 31.01.2018 року по 31.01.2020 року відповідно до абзацу четвертого частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, надано відповідачу строк для надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 02 березня 2022 року. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в строк до 01 березня 2022 року копію пенсійної справи, розрахунок стажу та довідки форми ок-5 стосовно позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про надання додаткового строку для подання відзиву та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року призначено підготовче засідання на 15 листопада 2022 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Судове засідання призначено на 02 березня 2022 року не відбулось у зв`язку з тим, що Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого2022року строком на 30 діб.

Указом Президента України 573/2022« продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положеньстатті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м. Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого2022року прийнято наказ 14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи». Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на 17 листопада 2022 року в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд і вирішення справи в письмовому провадженні.

Так, в обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 11.02.2020 року звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою 1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком згідно до норм пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням 119 від 19.02.2020 року Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області призначено пенсію в розмірі 4 581,56 грн., проте не враховано до загального та пільгового стажу за наданими довідками, уточнюючими пільговий характер роботи періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року, оскільки в уточнюючих довідках, уточнюючих пільговий характер роботи, виданих ДП «Артемвугілля» зазначено, що первинні документи знаходяться на зберіганні за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна та вул. Вавілова, 39, однак місто знаходиться на території, де органи влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ 1058-р від 07.11.2014 року. Крім того, відповідач не врахував до пільгового стажу період навчання в ПТУ 88 з 01.09.1987 по 29.11.1987 року, та з 12.01.1990 по 28.06.1990 року, та період проходження служби в армії з 17.11.1987 по 21.12.1989 року, та періоди перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 по 17.11.2015 року, з 09.12.2015 по 09.12.2017 року, та з 31.01.2018 по 31.01.2020 року. Дії відповідача щодо не зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу вважає протиправними, просив задовольнити позов.

У строк, встановлений судом, через відділ документообігу та архівної роботи суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач мотивовував тим, що позивач звернувся із заявою від 11.02.2020 року за переходом з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До пільгового стажу не враховані періоди роботи: з 13.08.1990 по 19.11.1990, з 20.11.1990 по 21.01.1991, з 22.01.1991 по 30.06.1991, з 03.01.1995 по 26.02.1995, з 22.07.1991 по 09.09.1991, з 10.03.1992 по 07.07.1992, з 27.10.1992 по 27.02.1994, з 23.01.1996 по 16.03.1996 оскільки в довідках, уточнюючих пільговий характер роботи, виданих ДП «Артемвугілля» за новим місцем реєстрації, вказано, що первинні документи, на підставі яких видані довідки, знаходяться на не підконтрольній українській владі території, та знаходяться на зберіганні за адресою м. Горлівка, вул. Леніна, 13. Довідки про період роботи та заробітної плати що видані адміністрацією міста Горлівка, що є тимчасово окупованою територією, розгляду не підлягають, оскільки, відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України» довідки, видані підприємствами, які зареєстровані на території не підконтрольній українській владі, не створюють правових наслідків. Таким чином, на підставі наданих документів та даних персоніфікованого обліку на момент звернення страховий стаж позивача склав 20 років 04 місяці 22 дні, в тому числі стаж на підземних умовах склав 07 років 10 місяців 05 днів, що не достатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону 1058. Враховуючи означене, управлінням прийнято рішення 119 від 19.02.2020 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , громадянин України (паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), є особою, що претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з переходом з пенсії по інвалідності.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

19.02.2020 року Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.02.2020 року 1767 прийнято рішення 119 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішення обґрунтоване тим, що до пільгового стажу не враховані періоди роботи: з 13.08.1990 по 19.11.1990, з 20.11.1990 по 21.01.1991, з 22.01.1991 по 30.06.1991, з 03.01.1995 по 26.02.1995, з 22.07.1991 по 09.09.1991, з 10.03.1992 по 07.07.1992, з 27.10.1992 по 27.02.1994, з 23.01.1996 по 16.03.1996, оскільки в довідках уточнюючих пільговий характер роботи, виданих ДП «Артемвугілля» (за новим місцем реєстрації) зазначено, що первинні документи знаходяться на зберіганні за адресою: АДРЕСА_1 та вул. Вавілова, 39. м. Горлівка знаходиться на території, де органи влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, згідно переліку населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ 1085-р від 07.11.2014 року. Згідно наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 20 років 04 місяці 22 днів, в тому числі стаж на підземних роботах 07 років 10 місяців 05 днів. Враховуючи викладене, прийнято рішення відмовити в перерахунку по переводу пенсії на пільгових умовах з 11.02.2020 року згідно частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого чинним законодавством.

Судом встановлено на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 від 16 листопада 1987 року, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у період з 17 листопада 1987 по 21 грудня 1989 року.

Крім того, судом встановлено на підставі диплому серії НОМЕР_4 від 28 червня 1990 року, що ОСОБА_1 01 вересня 1987 року вступив в ПТУ 88 м. Горлівки Донецької області і 28 червня 1990 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією електрослюсар підземний.

Судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на ОСОБА_2 . Румянцева виробничого об`єднання з видобутку вугілля «Артемвугілля» у період з 13.08.1990 по 30.06.1991 року, а саме:

-на підставі наказу 639к від 14.08.1990 прийнято електрослюсарем підземним 3 розряду;

-на підставі наказу 909к від 22.11.1990 переведено підземним учнем забійника І розряду;

-на підставі наказу 10к від 31.01.1991 переведено підземним забійником 1 розряду;

-на підставі наказу 448к від 19.06.1991 звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП УРСР.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на Шахті імені М.О. Ізотова у період з 22.07.1991 по 07.07.1992 року, а саме:

-на підставі наказу 340к від 17.07.1991 року прийнято забійником 6 розряду з повним робочим днем під землею;

-на підставі наказу 450к від 09.09.1991 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП УРСР.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на Шахті імені М.О. Ізотова у період з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, а саме:

-на підставі наказу 105к від 02.03.1992 року прийнято забійником 6 розряду з повним робочим днем під землею;

-на підставі наказу 325к від 06.07.1992 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на Шахті імені М.О. Ізотова у період з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, а саме:

-на підставі наказу 560к від 26.10.1992 року прийнято забійником 6 розряду з повним робочим днем під землею;

-на підставі наказу 75к від 28.02.1994 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на ОСОБА_2 . Румянцева виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» у період з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, а саме:

-на підставі наказу 6к від 06.01.1995 року прийнято підземним забійником 6 розряду;

-на підставі наказу 120к від 28.02.1995 року звільнено за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Крім того, судом встановлено на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_5 від 15 серпня 1990 року, що ОСОБА_1 працював на Шахті імені А.І. Гайового у період з 23.01.1996 по 16.03.1996 року, а саме:

-на підставі наказу 4к від 25.01.1996 року прийнято підземним забійником 6 розряду з повним робочим днем під землею;

-на підставі наказу 17к від 14.03.1996 року звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

В матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній 2012/01, видана 20.12.2019 року Державним підприємством «Артемвугілля», яке розташоване за новою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 працював на Шахті ім. К.А. Румянцева у періоди з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року,з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, та з 03.01.1995 по 26.02.1995 року за професією, передбаченою Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а, підстава Постанова КМУ 162 від 11.03.1994 року. Додатково зазначено, що архів шахти знаходиться на збереженні в ДП «Артемвугілля», за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 13.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній 2012/02, видана 20.12.2019 року Державним підприємством «Артемвугілля», яке розташоване за новою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 працював на Шахті ім. О.М. Ізотова у періоди з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, та з 27.10.1992 по 27.02.1994 року за професією, передбаченою Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а, підстава Постанова РМ СРСР 10 від 26.01.1991 року. Додатково зазначено, що архів шахти знаходиться на збереженні в ДП «Артемвугілля», за адресою: Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 13.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній 2012/03, видана 20.12.2019 року Державним підприємством «Артемвугілля», яке розташоване за новою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якої ОСОБА_1 працював на Шахті ім. А.І. Гайового у період з 23.01.1996 по 16.03.1996 року за професією, передбаченою Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 код КП 1010100а, підстава Постанова КМУ 162 від 11.03.1994 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка 01/942, яка видана 02.11.2015 року Горлівським центром професійно-технічної освіти, в підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно навчався в ПТУ 88 м. Горлівка з 01.09.1987 по 29.11.1987 року (наказ про відрахування у зв`язку з призовом в армію 51-к від 29.11.1987 року). Поновлений на навчанні з 12.01.1990 року (наказ про зарахування 86-к від 12.01.1990 року) по 28.06.1990 року (наказ про відрахування у зв`язку із закінченням навчання 117-к від 02.07.1990 року).

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ 401246, відповідно до якої ОСОБА_1 первинно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року. Інвалідність встановлено по 01.12.2015 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка до акта огляду МСЕК серії АВ 0607572, відповідно до якої ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01.12.2015 року. Інвалідність встановлено по 01.01.2018 року.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка до акта огляду МСЕК серії АВ 0869403, відповідно до якої ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01.01.2018 року. Інвалідність встановлено по 01.02.2020 року.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 , наданого відповідачем, до пільгового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби в армії з 17.11.1987 по 21.12.1989 року, до страхового та пільгового стажу не зараховано період навчання в ПТУ 88 м. Горлівка з 01.09.1987 по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року, та періоди перебування на пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 по 01.12.2015 року, з 01.12.2015 по 01.01.2018 року, з 01.01.2018 по 01.02.2020 року.

Отже, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону 1058).

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналогічні положення містяться в пункті «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції станом на дату прийняття спірного рішення).

Частиною 1 статті 44 Закону 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновленняпенсії, визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року 637 (далі - Порядок 637) підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку 637 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку 637).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, щопризначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку 637 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики Українивід 18 листопада 2005 року 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, застосовуються Списки 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Судом встановлено, що записами трудової книжки позивача підтверджено пільговий стаж роботи у періоди з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року.

Також, зазначений факт підтверджується іншими документами, які надавались позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній 2012/01, 2012/02, 2012/03 від 20.12.2019 року, видані ДП «Артемвугілля».

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Крім того, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

В ході судового розгляду справи відповідачем до суду не надано жодного доказу в підтвердження використання вищенаведених повноважень з метою захисту соціальних прав позивача щодо перевірки і встановлення у передбачений законодавством спосіб фактів роботи останнього за професіями, які віднесені до Списку 1, що, у свою чергу, свідчить про протиправність рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19.02.2020 року 119 про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Стосовно не зарахування до загального та пільгового стажу позивача періоду навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року згідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», період проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», періоду перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року та з 09.12.2015 року по 09.12.2017 року та з 31.01.2018 року по 31.01.2020 року відповідно до абзацу четвертого частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає, що Пенсійний фонд наділений повноваженнями щодо призначення пенсії. Після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача.

Суд звертає увагу, що у спірному рішенні від 19.02.2020 року 119 Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не визначено періодів, які не зараховані позивачеві до страхового та пільгового стажу роботи, та які зараховані до такого стажу, не здійснено оцінки представлених документів, посилання на них та на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не були зараховані.

При цьому, як вбачається з рішення від 19.02.2020 року №119 та відзиву відповідача, останні не містять відомостей щодо не зарахування вищезазначених періодів навчання, проходження строкової військової служби періоду перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з наведенням підстав, та обґрунтування причин такого не зарахування.

Отже, відсутність у листі про відмову в перерахунку пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу роботи окремих періодів та наявність розбіжностей вказаного у рішенні і позовних вимогах не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначенні періоди роботи не зараховані до пільгового стажу і чи свідчить це про те, що відповідач діяв необґрунтовано, та без додержання вимог до відповідного рішення органу, уповноваженого на призначення пенсії.

Спірне рішення пенсійного органу не містить у собі жодної обґрунтованої конкретизації щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, посилання на норми діючого законодавства, які стали підставою для не зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу за Списком 1, крім того, за змістом рішення відсутній аналіз причин зарахування чи відмови у зарахуванні спірних періодів роботи, отже, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, має бути чітким та зрозумілим.

У юриспруденції дискреційні повноваження визначаються як право органів державної влади у разі ухвалення рішення з питання, віднесеного до їх компетенції, діяти за певних умов на власний розсуд у рамках закону. Однак, в Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи вказано, що адміністративний орган може здійснювати дискреційні повноваження, користуючись певною свободою розсуду у разі ухвалення будь-якого рішення. Такий орган в силу (за) наявності у нього дискреційних повноважень може вибирати з декількох варіантів припустимих рішень той, який він вважає найбільш відповідним у даному випадку. За цього надано рекомендацію судам не втручатися у дискреційні повноваження державних органів.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року 21-87а13.

Законодавцем чітко визначено, що визначено, що виключно Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії (статтею 58 Закону 1058-ІV).

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі 348/2160/15-а.

При вирішені цього спору суд керується ч.2 ст.2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України: Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеномуКонституцієюта законами України;

- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування спірного рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 19.02.2020 року 119 з підстав його не обґрунтованості.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу спірних періодів навчання, проходження військової строкової служби, перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, відповідачем не прийнято обґрунтоване рішення по суті вимог. В свою чергу, зміст спірного рішення дозволяє некоректне/різне тлумачення щодо періодів, які не були зараховані/та які були зараховані до пільгового стажу позивача, та їх причин такого не зарахування. Суд зазначає, що у суду відсутнє право на втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу щодо надання оцінки наявності у позивача саме права на призначення пенсії з такого наведеного (обґрунтування) змісту рішення пенсійного органу, оскільки визначення періодів зарахування або відмови у зарахування певної кількості днів до пільгового стажу повинні бути відображені у рішенні органу, що призначає пенсію, з посиланням на відповідні законодавчі норми.

Отже позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди навчання в СПТУ 88 з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року та з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року згідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року, з 09.12.2015 року по 09.12.2017 року, з 31.01.2018 року по 31.01.2020 року відповідно до абзацу четвертого частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є передчасними.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, з огляду на встановлені у справі обставини та наведені норми чинного законодавства, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення щодо призначення пенсії, з наведенням обґрунтувань причин його прийняття, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом правового захисту у даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 19.02.2020 року 119 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року, та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 11.02.2020 року 1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зазначенням конкретної кількості днів, які підлягають для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 , або відмови у зарахуванні таких до пільгового стажу із зазначенням відповідних періодів роботи, з відповідним посиланням на нормативно-правові акти, на підставі яких такі періоди роботи не зараховані та за яких конкретно причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 681 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 19.02.2020 року 119 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) від 11.02.2020 року 1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) гривня.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 17 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.В. Троянова