Справа № 160/9126/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року Справа № 160/9126/22
30 червня 2022 року керівник Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №158-р від 12 квітня 1996 року «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області» до Переліку об`єктів культурної спадщини місцевого значення за номером 284 внесено об`єкт нерухомості з найменуванням «Паровий млин», дата будування - початок XX сторіччя, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 14888777.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року у справі №2-1515/10 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ВАП» про стягнення заборгованості за договором позики, визнано мирову угоду між сторонами у справі, за якою позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , набула правовий статус власника на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, на млин, №3 за планом земельної ділянки, матеріали стін будівель та споруд - цегла, загальна площа 909,6 кв.м, та закрито провадження у справі.
Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 14 грудня 2010 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на будівлі та споруди №1-3, 5-8, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/1. Підстава виникнення права власності: ухвала суду про затвердження мирової угоди №2-1515/10, 17.09.2010, Синельниківський міськрайонний суд.
Відповідно до листа відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради №147 від 08 лютого 2022 року, громадянці ОСОБА_1 , як власнику пам`ятки архітектури, неодноразово надсилалися листи про необхідність збереження та утримання будівлі парового млина в належному стані, про його технічний стан та необхідність укладання охоронного договору. Так, 31 березня 2015 року відділом культури, туризму, національностей та релігій Юр`ївської районної державної адміністрації направлено на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення №141 про необхідність проведення заходів щодо збереження та утримання будівлі парового млина в належному стані та підписання охоронного договору.
Також, 17 березня 2017 року відділом культури, туризму, національностей та релігій Юр`ївської районної державної адміністрації на адресу власника пам`ятки архітектури місцевого значення «Паровий млин», охоронний номер 284, ОСОБА_1 направлено лист №87 щодо необхідності укладення охоронного договору на вищевказаний об`єкт архітектурної спадщини та направлено 2 примірника охоронного договору, та 2 примірника акту технічного стану, однак будь-яких заходів з боку ОСОБА_1 щодо укладення охоронного договору не вжито.
Таким чином, ОСОБА_1 , у порушення вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, свідомо ухиляється від укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини місцевого значення - пам`ятку архітектури «Паровий млин», розташований за адресою: АДРЕСА_2 (охоронний номер 284), при цьому відділ освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради, як структурний підрозділ Юр`ївської селищної ради, на який відповідальний за охорону культурної спадщини на підлеглій території обмежився лише листуванням з відповідачем з питань укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури «Паровий млин».
З урахуванням вищенаведеного прокуратура просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 27 червня 2022 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов Дніпропетровського окружного адміністративного суду 19 липня 2022 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, зокрема, надано до суду обґрунтування підстав звернення прокурора із вказаним позовом в інтересах держави, а саме: є порушення або загроза порушення інтересів держави тощо.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
На вказану у позовній заяві адресу позивачу направлена ухвала суду від 23 серпня 2022 року , що підтверджується конвертом-повернення із позначкою відділення поштового зв`язку: адресат відсутній за вказаною адресою.
Враховуючи, що ухвала суду є різновидом судового рішення, а відповідно до ст.251 КАС України та ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою або судовим рішенням, які не вручені адресату з незалежних від суду причин, вважаються врученими.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації №158-р від 12 квітня 1996 року «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області» до Переліку об`єктів культурної спадщини місцевого значення за номером 284 внесено об`єкт нерухомості з найменуванням «Паровий млин», дата будування - початок XX сторіччя.
Вказаний «Паровий млин» розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 14888777.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року у справі №2-1515/10 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ВАП» про стягнення заборгованості за договором позики, визнано мирову угоду між сторонами у справі, за якою позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , набула правовий статус власника на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, на млин, №3 за планом земельної ділянки, матеріали стін будівель та споруд - цегла, загальна площа 909,6 кв.м, та закрито провадження у справі.
ОСОБА_1 зобов`язана зареєструвати право власності на вищезазначене нерухоме майно на власне ім`я на підставі пункту 11 Додатку 1 до Наказу Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», а саме: ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.
Вказана ухвала Синельниківського міськрайонного суду набрала законної сили 23 вересня 2010 року.
Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 14 грудня 2010 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на будівлі та споруди №1-3, 5-8, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/1. Підстава виникнення права власності: ухвала суду про затвердження мирової угоди №2-1515/10, 17.09.2010, Синельниківський міськрайонний суд.
Відповідно до листа відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради №147 від 08 лютого 2022 року, громадянці ОСОБА_1 , як власнику пам`ятки архітектури, неодноразово надсилалися листи, а саме: від 3.03.2015 року № 141, від 17.03.2017 року № 87, про необхідність збереження та утримання будівлі парового млина в належному стані, про його технічний стан та необхідність укладання охоронного договору. Однак будь-яких заходів з боку ОСОБА_1 щодо укладення охоронного договору не вжито.
Крім того, 05 березня 2020 року сектором освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської районної державної адміністрації на адресу ОСОБА_1 направлено лист №28 щодо руйнування пам`ятки архітектури місцевого значення «Паровий млин» та обов`язку утримувати вказану пам`ятку в належному стані, своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкоджень, руйнування або знищення. Охоронний договір ОСОБА_1 не підписано.
Також, 28 січня 2022 року відділом освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради на адресу ОСОБА_1 направлено лист №103 щодо необхідності утримувати пам`ятку архітектури місцевого значення «Паровий млин» в належному стані, визначити аварійність пам`ятки архітектури, приведення будівлі парового млина до належного стану та укладання з органом охорони культурної спадщини охоронний договір у найкоротший термін.
Будь-яких відповідей на вказані листи від ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Згідно з інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно, будівля парового млина знаходиться у приватній власності ОСОБА_1 .
Відповідно до листа відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради №205 від 22 лютого 2022 року, на адресу ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом претензію №201 від 21 лютого 2022 року, відповідно до якої останній запропоновано в 10-денний строк, з дня отримання поштового повідомлення, прибути до Відділу освіти, культури, молоді та спорту для укладання охоронного договору.
Також, відповідно до листа відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради №406 від 17 червня 2022 року, листи відділу на адресу ОСОБА_1 № 103 від 28 січня 2022 року та №201 від 22 лютого 2022 року не вручені адресату та повернулися за закінченням терміну зберігання.
Станом на 16 червня 2022 року ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради з питань укладання охоронного договору на пам`ятку архітектури місцевого значення «Паровий млин», охоронний номер 284, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, смт Юр`ївка, вул. Центральна, 53, не зверталась, що і стало підставою для керівника Павлоградсько прокуратури Дніпропетровської області звернутись в інтересах відділу освіти, культури молоді та спорту Юр`ївської селищної ради звернутись з даним позовом до суду.
Стосовно підстав звернення прокурора з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України до повноважень прокуратури належить представництво інтересів держави в суді у виключно у випадках і в порядку, що визначені законом.
Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Зако здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту пр свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
У відповідності до статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтереси держави».
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).
Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
(2) у разі відсутності такого органу.
Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
В контексті правовідносин у даній справі, інтереси держави полягають у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.
У даному випадку прокуратурою доведено наявність як державного, так і суспільного інтересу, який полягає в охороні та збереженні культурної пам`ятки ("Паровий млин") для нинішнього і майбутніх поколінь.
Водночас, судом встановлено, що у вказаних правовідносинах наявна бездіяльність відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради, як суб`єкту владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, який не здійснив заходи для збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення «Паровий млин», охоронний номер 284, в тому числі і шляхом звернення до суду з відповідним позовом, що порушує інтереси держави.
Конституцією України, зокрема, статею 54 передбачено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 № 1805-ІІІ (далі - Закон № 1805-ІІІ).
За Преамбулою цього Закону об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1805-ІІІ об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Охорона культурної спадщини - це система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
За змістом п. 17 ч. 1 ст. 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить укладення охоронних договорів на пам`ятки.
За змістом ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. НОМЕР_2 Закону № 1805-ІІІ усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
Власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору (ч. 1 ст. 24 Закону № 1805-ІІІ).
Статтею 25 Закону № 1805-ІІІ визначено, що надання об`єктів культурної спадщини, що є пам`ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог.
Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам`ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов`язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини.
Юридичні та фізичні особи зобов`язані забезпечити збереженість пам`яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.
Пунктом 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядок № 1768) передбачено, що, власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
При цьому, охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п. 1 Порядку №1768).
У пункті 5 Порядку № 1768 зазначено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.
Таким чином, із аналізу положень Закону № 1805-ІІІ та Порядку № 1768 слідує, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.
Як вже зазанчалось вище, згідно з ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2010 року у справі №2-1515/10 ОСОБА_1 зобов`язана зареєструвати право власності на вищезазначене нерухоме майно на власне ім`я на підставі пункту 11 Додатку 1 до Наказу Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», а саме: ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.
Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 14 грудня 2010 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1 на будівлі та споруди №1-3, 5-8, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/1. Підстава виникнення права власності: ухвала суду про затвердження мирової угоди №2-1515/10, 17.09.2010, Синельниківський міськрайонний суд.
Відповідно до пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1768 від 28 грудня 2001 року, власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини, однак з моменту реєстрації права власності на будівлю млина, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме з 14 грудня 2010 року по теперішній час, ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради, до повноважень якого віднесено питання охорони культурної спадщини на території Юр`ївського селищної ради, з питань укладення охоронного договору на будівлю «Паровий млин», охоронний номер 284, не зверталась.
Відповідно до листа відділу освіти, культури, молоді та спорту Юр`ївської селищної ради №147 від 08 лютого 2022 року, громадянці ОСОБА_1 , як власнику пам`ятки архітектури, неодноразово надсилалися листи про необхідність збереження та утримання будівлі парового млина в належному стані, про його технічний стан та необхідність укладання охоронного договору. Так, 31 березня 2015 року відділом культури, туризму, національностей та релігій Юр`ївської районної державної адміністрації направлено на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення №141 про необхідність проведення заходів щодо збереження та утримання будівлі парового млина в належному стані та підписання охоронного договору.
Також, 17 березня 2017 року відділом культури, туризму, національностей та релігій Юр`ївської районної державної адміністрації на адресу власника пам`ятки архітектури місцевого значення «Паровий млин», охоронний номер 284, ОСОБА_1 направлено лист №87 щодо необхідності укладення охоронного договору договору на вищевказаний об`єкт архітектурної спадщини та направлено 2 примірника охоронного договору, та 2 примірника акту технічного стану, однак будь-яких заходів з боку ОСОБА_1 щодо укладення охоронного договору не вжито.
З листа Юр`ївської районної державної адміністрації №08-09- 280/0/63-20 від 27 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від підписання охоронного договору на пам`ятку архітектури місцевого значення «Паровий млин», охоронний номер 284.
Всупереч вищевказаним нормам законодавства відповідачем з моменту набуття права власності на будівлі та споруди №1-3, 5-8, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1 (підстава виникнення права власності: ухвала суду про затвердження мирової угоди №2-1515/10, 17.09.2010, Синельниківський міськрайонний суд) не виконано обов`язку з укладення охоронного договору з відділом культури, туризму, національностей та релігій Юр`ївської районної державної адміністрації на вказану пам`ятку архітектури.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17 триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Отже, на дату звернення прокурора до суду з позовом порушення вимог закону з боку відповідача не припинило існувати, що дає підстави вважати таке правопорушення триваючим на теперішній час.
У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України); для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.
У постанові від 15.07.2019 у справі № 420/5625/18 Верховний Суд зробив висновок, що під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване ст. 54 Конституції України.
У даному спорі приватне право (інтерес) відповідача ОСОБА_1 протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.
Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України "Про охорону культурної спадщини".
За таких обставин, суд зробив висновок, що пред`явлення прокурором позову зобов`язального характеру є ефективним способом захисту інтересів держави, що спрямований на реалізацію державою примусу щодо виконання вимог Основного Закону, відтак, задовольняє позовні вимоги повністю.
Відповідно до ч. 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст.243-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2022 року.

Суддя С.В. Ніколайчук