Справа № 480/333/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2022 року Суми Справа № 480/333/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору, позиція сторін.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача ''Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства'' від 17.12.2021, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області; зобов`язати відповідача надати дозвіл.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач вважає відмову в наданні дозволу такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Так, вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 ЗК України, при цьому в рішенні відповідача не наведено жодної з них. Таким чином, підстави для відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. Просив позов задовольнити.
Відповідач надав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечує.
Процесуальні дії, які вчинялись судом.
19.01.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної зави до розгляду та відкриття провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини справи.
28.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 7, 29, з.б.а.с 28).
17.11.2021 відповідач прийняв рішення Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8).
Позивач не погоджується з вказаним рішенням відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до норми ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
На підставі норм ст.ст. 81, 116 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок визначений ст. 118 ЗК України.
Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).
З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.
Відповідач, в силу вимог ЗК України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви та прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або надати мотивовану відмову у його наданні.
При цьому, у випадку надання відмови відповідач повинен керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст. 118 ЗК України, з відповідним обґрунтуванням.
Відповідно до норми п. ''в'' ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.
У даному випадку позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки бажана до відведення земельна ділянка знаходиться в межах пам`ятки археології "Поселення" (ранній залізний вік).
Тобто, має місце невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Статтею 1 Закону України № 1805-ІV від 08.06.2000 встановлено, що об`єкт культурної спадщини - визначне місце, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.
Нормою п. 4 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України № 2245-ІV (яким було внесено зміни до Закону № 1805-ІV) від 16.12.2004 встановлено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" ( 3600-09 ), до вирішення питання про їх включення (невключення) до Реєстру вважаються пам`ятками відповідно національного чи місцевого значення.
Отже, відповідач у спірному рішенні обґрунтовано зазначив підставу відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка фактично означає невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, оскільки бажана до відведення земельна ділянка знаходиться в межах пам`ятки археології "Поселення"(ранній залізний вік), яка об`єктом культурної спадщини.
Отже, рішення відповідача від 17.11.2021 Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства у повній мірі відповідає критеріям правомірності, визначеним нормою ч. 2 ст. 2 КАС України, а підстави для задоволення позову відсутні.
Судові витрати.
Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, то, відповідно до норми ст.. 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору в сумі 992,4 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Витрати судового збору в сумі 992,4 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн покласти на позивача ОСОБА_1 .
3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 18.11.2022

Суддя А.І. Сидорук