Справа № 120/9523/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 листопада 2022 р. Справа № 120/9523/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Командира Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Командира Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 160, 161 КАС України.

Норми ст. 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Так, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

За приписами ч. 9 ст. 44 КАС України (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" від 27.04.2021 №1416-IX) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Проте, всупереч вказаним вимогам, до позовної заяви, яка подана до суду в електронній формі, не додано докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Разом із тим, за приписами ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Так, позивачем в межах даної справи заявлено наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не доведення наказу командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу від 30.03.2022 № 9 до відома громадянина ОСОБА_1 , а також визнати цю бездіяльність такою, що не відповідає вимогам норм статті 57 Конституції України (254к/96-ВР) в редакції від 28 червня 1996 року, приписам «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами) та «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170;

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання ним норм прямої дії частини 2 статті 19 Конституції України (254к/96-ВР) в редакції від 28 червня 1996 року при реалізації ним повноважень щодо припинення правових відносин між громадянином ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 при реалізації повноважень щодо встановлення, зміни та припинення правовідносин між громадянами та військовою частиною НОМЕР_1 неухильно дотримуватись Конституції України (254к/96- ВР) в редакції від 28 червня 1996 року, законодавчих та нормативних актів, що відповідають їй.

Аналізуючи заявлені позовні вимоги, суд констатує, що вони стосуються проходження позивачем військової служби.

Суд зауважує, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Отже, військова служба як державна служба особливого характеру є публічною службою, а для спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби законодавець встановив місячний строк звернення до адміністративного суду.

Відтак, строк звернення до суду з вищенаведеними позовними вимогами становить один місяць.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним та може бути обмеженим, в тому числі встановленням строків для звернення до суду. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спрямоване на досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Позивач 18.11.2022 року за вх.№55842/22 через підсистему "Електронний суд" подав до суду клопотання про поновлення строку звернення. Зокрема вказує, що 31.10.2022 року він ознайомився з матеріалами цивільної справи №128/789/17, з яких і дізнався про існування наказу відповідача від 30.03.2022 року №9, зазначений наказ не доведений йому до відома у встановленому законом порядку. Позивач також зазначає, що відсутні підстави стверджувати про те, що йому саме з 31.10.2022 року офіційно, як це передбачено «Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами) та «Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 від уповноваженої особи, командира військової частини НОМЕР_1 , стало відомо про припинення правових відносин з відповідачем. Відтак дату відліку строку на оскарження неправомірних дій відповідача щодо не доведення зазначеного наказу до позивача на даний час визначити немає можливості з причин не настання такої події, а ця обставина, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для не поновлення позивачу строку звернення до суду з зазначеним позовом.

Суд критично оцінює наведені доводи позивача та вважає за необхідне звернути увагу на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №9 від 30.03.2022 року, позивача звільнено з військової служби. Разом із тим, у рішенні Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/3453/22 встановлено наступне «Позивач визнає, що наказ про його звільнення з військової служби вручено йому під розписку цього ж дня - 30.03.2022 (а.с. 5).».

Крім того, на переконання суду позивач, з моменту винесення наказу про його звільнення з військової служби, не виконував (не ніс) обов`язки військової служби та не отримував від відповідача грошове, речове та інші види забезпечення, що вже свідчило про припинення правовідносин між відповідачем та позивачем.

Аналізуючи викладені обставини, суд доходить до висновку, що з 30.03.2022 року позивач був обізнаний про оскаржуваний наказ, проте до суду звернувся 16.11.2022 року, тобто з порушенням місячного строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Відтак доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, є необґрунтованими, а причини пропуску такого строку суд визнає неповажними.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення позивача до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, суду не наведено.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку звернення до суду задоволенню не підлягає.

Ч. 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В силу ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам ст. 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб, зазначений в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. 5, 44, 122, 123, 160, 161, 169, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів, а також надання заяви про поновлення строку звернення до суду та належних, допустимих доказів поважності причин його пропуску.

Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна