Справа № 520/1577/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 листопада 2022 року № 520/1577/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням,

В С Т А Н О В И В :

Харківський національний університет внутрішніх справ звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, у сумі 102295 (сто дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) грн 72 коп.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що відповідачем не було добровільно відшкодовано витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, чим фактично не дотримано вимог абз. 5 п.3 розділу 2 контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, відповідачем вказано, що позовну заява та додані до неї документи не містять в собі жодних належних доказів, які б підтвердили обставини утримання. Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення витрат на речове утримання та грошове забезпечення є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки поліцейський отримує однострій безоплатно, а грошове забезпечення є формою оплати, яке складалось з посадового окладу, та яке отримано відповідачем правомірно у відповідності до норм спеціального законодавства та поверненню не підлягає. Також, відповідачем зазначено, що після видання наказу про звільнення взагалі не було надано та не направлялось жодного повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати. Матеріали позову не містять доказів направлення відповідачу такого повідомлення, а також його отримання, дані про вказаний трек-номер, зазначений позивачем, відсутні з огляду на незареєстрованість у системі, доказів вручення зазначеного повідомлення матеріали справи також не містять. За правилами ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» та п.8 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати. Отже, позивачем не було надано відповідачу час на добровільне відшкодування витрат на його утримання в університеті, а відтак у останнього не виникло право на звернення до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України.

Судом встановлено, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 25.09.2019 № 356 о/с відповідача зараховано слухачем магістратури денної форми навчання з 01.09.2019.

Водночас, під час розгляду справи встановлено, що 01.09.2019 на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2017 року № 173 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області укладено контракт № 725м про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

При цьому, абз. 5 п.3 розділу ІІ контракту передбачено, що особа, якою у даному випадку є відповідач, у даному випадку є позивач, зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до п.4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію».

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.02.2021 № 65 о/с відповідача було відраховано зі складу слухачів та направлено до Головного управління Національної поліції України в Харківській області для подальшого проходження служби.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 25.05.2021 №261 о/с відповідача з 31.05.2021 року звільнено відповідно до ст.77 ч.1 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Під час розгляду справи встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області було повідомлено позивача листом від 17.12.2021 року №9163/119-2/02-2021, яке отримано позивачем 21.12.2021 року, про звільнення відповідача зі служби в органах поліції.

Також, матеріали справи свідчать, що 17.12.2021 року ГУНП в Харківській області засобами поштового зв`язку було направлено на адресу відповідача повідомлення №9142/119-12/02-2021 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, що підтверджується власноручним підписом у відповідній графі такого повідомлення, докази направлення якого містяться в матеріалах справи.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 72 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів ч.5 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 було затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (далі по тексту - Порядок № 261), який набрав чинності 20.04.2017 та був дійсним на час звільнення відповідача із поліції.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 261 цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Станом на час укладення вказаного вище контракту від 01.08.2019 року між позивачем, відповідачем та ГУНП України в Харківській області, форму типового контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ від 01.03.2017 року № 173, зміст якого передбачав наявність положень про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС в разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Так, відповідно до абз. 1 п. 2 Розділу ІІ контракту від 01.08.2019 виконавець (ХНУВС) зобов`язується забезпечити навчання особи згідно з освітньо-професійною програмою підготовки для здобуття ступеня вищої освіти магістр, створити умови для якісної теоретичної та практичної підготовки особи згідно з освітньо-професійною програмою.

Згідно з абз. 5 п.3 Розділу ІІ контракту особа (відповідач) зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України Про Національну поліцію.

При цьому, абз. 5 п.1 розділу ІІ контракту передбачено, що виконавець, яким у даному випадку є позивач, зобов`язується після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання.

Вказаний контракт був підписаний особисто відповідачем.

Таким чином, підписуючи вказаний контракт, відповідач ознайомлюючись з його змістом, усвідомлював, що в разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчання, він зобов`язаний буде відшкодувати навчальному закладу фактичні витрати, пов`язані з його утриманням та свідомо погодився на виконання таких умов.

При цьому жодних зауважень щодо змісту вказаного контракту, зокрема, щодо видів витрат, які в разі настання відповідних умов має відшкодувати ОСОБА_1 , вказані документи не містять.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 261 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Так, загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 01.09.2019 року по 20.02.2021 року становить 102295,72 грн., що складається з грошового забезпечення у сумі 98090,64 грн., продовольчого забезпечення у сумі 0,00 грн., медичного забезпечення у сумі 0,00 грн., речового забезпечення у сумі 301,40 грн., вартості комунальних послуг і спожитих енергоносіїв у сумі 3903,68 грн., що підтверджується довідкою про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта від 16.02.2021 року №4/29д, копія якої міститься в матеріалах справи.

Зі змістом вказаної довідки відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом у відповідному рядку про ознайомлення з розрахунком.

При цьому, суд одночасно зазначає, що курсанти, які навчаються в Харківському національному університеті внутрішніх справ перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Враховуючи, що відповідача звільнено з органів поліції за п. 7 ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням), що підпадає під абз. 5 п. 3 Розділу ІІ контракту від 01.08.2019 року, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку відшкодувати витрати у сумі 102295,72 грн. на його утримання за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ за грошове, продовольче, речове забезпечення та вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв.

Водночас, суд зазначає, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23.09.2021 у справі № 520/11540/19.

Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Таким чином, саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

При цьому, відповідач наголошує у відзиві на позовну заяву, що позивачем повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в закладі вищої освіти, відповідачу не надавалось та не направлялось, оскільки долучена до позовної заяви копія квитанції про направлення такого повідомлення відповідачу не є належним доказом направлення та вручення такого повідомлення, оскільки не підтверджує таких обставин. Також, матеріали справи не містять доказів того, що направлення такого повідомлення відповідача було здійснено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вказане дає суду підстави для висновку, що відповідачу не було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Більше того, зі змісту вказаної вище квитанції вбачається, що остання свідчить про отримання послуг поштового зв`язку саме 17.12.2021 року. При цьому, положеннями пункту 5 Порядку № 261 особі, які навчалася у вищому навчальному закладі надано право протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Згідно відтиску штемпеля на конверті поштового відправлення Харківським національним університетом внутрішніх справ позов подано до суду 19.01.2022. Вказане дає підстави вважати, що позивачем не надано час відповідачу на добровільне відшкодування витрат на його утримання в університеті.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів доведення позивачем факту ознайомлення відповідача з повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що станом на час звернення до суду позивачем не було дотримано порядку, що має передувати зверненню до суду з даною категорією справ, а саме не надано до суду доказів надання відповідачу часу на добровільне відшкодування вартості витрат та відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Суд наголошує на обставинах того, що при розгляді даної справи судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 30.08.2022 року у справі №480/8200/20.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Харківського національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27,м. Харків,61080) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.