Справа № 320/5445/21
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року справа №320/5445/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА щодо відмови включити до Єдиного державного автоматизованого реєстру дружину позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї пільговика із статусом особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, протиправною;

- зобов`язати відповідача внести до персоніфікованого обліку в Єдиний державний автоматизований реєстр пільговиків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї пільговика ОСОБА_1 , який має статус особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 2015 року має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи. Позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги із статусом особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, у зв`язку з чим він має право на пільги, встановлені законодавством України для осіб з інвалідністю внаслідок війни, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII особам з інвалідністю, зокрема, надаються 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Позивач вказує, що проживає разом із дружиною ОСОБА_2 , 1949 року народження в АДРЕСА_1 з 2006 року. Шлюб укладено 08.09.1992 року. У спільній квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований лише один позивач і пільги нараховуються лише на одного позивача, а в іншій квартирі по АДРЕСА_3 значиться зареєстрованою з 1999 року лише дружина. Жодних пільг дружина ні за місцем реєстрації, ні за місцем постійного проживання в квартирі АДРЕСА_2 не отримує.

Позивач вважає, що його дружина також повинна перебувати на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як член сім`ї пільговика та отримувати пільги на житлово-комунальні послуги, а тому позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА з заявою щодо вирішення питання про нарахування пільг на позивача та його дружину.

Відповідачем листом від 21.07.2020 №1347 було відмовлено у нарахуванні пільги на оплату житлово-комунальних послуг дружині пільговика у зв`язку з тим, що члени сім`ї пільговика, які фактично проживають за місцем реєстрації пільговика, але самі там не зареєстровані, не мають права на пільги.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки об`єктивно не існувало правових підстав для відмови у наданні пільг на оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2021 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , витребувано докази від сторін.

29.06.2021 від позивача надійшли витребувані судом докази.

30.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнає з підстав того, що відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджений постановою КМУ від 29.01.2003 № 117, уповноважені органи обліковують пільговика за зареєстрованим місцем проживання, або за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування. Положенням не передбачено розгляду питання щодо включення до Реєстру інформації про членів сім`ї пільговика, які фактично проживають за місцем реєстрації пільговика.

Позивач правом надання відповіді на відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки з відповідними клопотаннями учасники справи до суду не звертались, суд з урахуванням викладеного, вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 16.07.1997 (а.с.6).

Позивач є інвалідом 2 групи, має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Управлінням соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації 12.11.2015 (а.с.8).

ОСОБА_1 з 01.03.1997 має 2 групу інвалідності довічно, що підтверджено витягом із акту огляду МСЕК Сер.КИО-Ф №037632, причина інвалідності: профзахворювання, пов`язане із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.49).

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-87 роках (категорія 1), що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_3 , виданим Київською обласною державною адміністрацією 27.11.1992 (а.с.48).

08.09.1992 року між позивачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , видане відділом ЗАГС Київської області (м.Вишгород), прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 (а.с.8).

06.07.2020 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА з проханням вирішити питання про нарахування пільг на позивача та його дружину за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дружина ОСОБА_2 на теперішній час проживає разом із позивачем по АДРЕСА_1 , проте вона вже багато років значиться зареєстрованою по АДРЕСА_3 . Обидві квартири належать позивачу та його дружині на праві власності. Дружина за місцем реєстрації не отримує жодних пільг, як і не отримує їх за місцем фактичного проживання як дружина пільговика (а.с. 27).

До даної заяви було додано копію акту депутата про місце фактичного проживання дружини.

Так, 24.06.2020 року депутатом Вишгородської міської ради Шока А.М. було складено акт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено підписами двох свідків. Акт містить підпис секретаря ради та скріплений печаткою Вишгородської міської ради (а.с. 26).

З листа Вишгородської РДА Київської області від 21.07.2020 № 1347 вбачається, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги із статусом «Особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни» та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримує 100 відсоткову знижку на оплату житлово-комунальних послуг за зареєстрованим місцем проживання.

У листи Вишгородської РДА Київської області від 21.07.2020 № 1347 вказано, що відповідно до п. 2 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 № 117, пільги на житлово-комунальні послуги надаються пільговику також за фактичним місцем проживання за рішенням комісії, утвореної місцевою райдержадміністрацією, а не членам сім`ї пільговика, які не зареєстровані, але фактично проживають за місцем реєстрації пільговика (а.с.25).

12.07.2020 року позивач звернувся з листом до народного депутата України Ольги Василевської-Смаглюк з проханням щодо вирішення питання про нарахування пільг дружині, оскільки вона проживає із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , але зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 12).

Листом від 18.02.2021 №7-13/343 Вишгородська РДА Київської області у відповідь народному депутату України Ользі Василевській-Смаглюк зазначила, що відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 № 117, уповноважені органи обліковують пільговика за зареєстрованим місцем проживання, або за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування. Іншого законодавством не передбачено (а.с.14).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам та фактам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктами 4-5 ч.1 ст.13 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХІІ) особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги:

4) 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

5) 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Частинами другою та третьою статті 13 Закону №3551-ХІІ встановлено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати.

Позивач має зазначені пільги та отримує їх за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що сторонами справи визнається, проте спірним є питання про те, чи має право на такі пільги дружина позивача, як член сім`ї позивача, який є особою з інвалідністю внаслідок війни, дружина проживає разом з позивачем, але має інше зареєстроване місце проживання.

На думку відповідача дружина позивача ОСОБА_2 , яка фактично проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , не має права на призначення та отримання пільг зі сплати житлово-комунальних послуг як член сім`ї пільговика, оскільки вона не зареєстрована, але фактично проживає за місцем реєстрації пільговика.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, а тому має право на пільги, встановлені законодавством України для осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 12.11.2015 року.

Із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 29.01.2003 №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, а також затверджене Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Механізм включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги інформації про пільговика визначений Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (зі змінами станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №117).

Відповідно до п.1 Положення №117 Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин та працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

За приписами п.2 Положення №117 до Реєстру вноситься така інформація: про пільговиків - прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті), адреса зареєстрованого місця проживання (за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 10 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, - адреса фактичного місця проживання), склад сім`ї, характеристика житла, реквізити паспорта громадянина України та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами фактично користується.

Згідно з пунктом 10 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), в окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, а також дитячим будинкам сімейного типу можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла). Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.

Отже, відомості про зареєстроване або фактичне місце проживання (в окремих випадках за рішеннями комісій) та склад сім`ї пільговика вносяться до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідачем не заперечується тієї обставини, що дружина позивача ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

Пунктом 3 Положення №117 встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи):

організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей;

ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків. Форма "1 - пільга" затверджується Мінсоцполітики;

ведуть облік отримувачів соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей шляхом формування на кожну особу персональної облікової картки згідно з формою "1 - допомога", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або реквізити паспорта громадянина України, документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, а також особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 4 цього Положення №117 передбачено, що повноважені органи з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію" і "Про захист персональних даних" мають право:

отримувати від пільговиків документи, що підтверджують їх право на пільги;

проводити перевірку достовірності поданих документів;

отримувати відомості від пільговиків, а також від державних органів, де перебувають на обліку пільговики, підприємств та організацій, що надають послуги, житлово-експлуатаційних організацій;

використовувати під час наповнення Реєстру інформацію з інших баз даних щодо персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги;

надавати інформацію, яка міститься в Реєстрі, підприємствам та організаціям, що надають послуги, на запити та в межах їх компетенції, а також органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування з метою надання пільг, передбачених законодавчими актами, пільговикам, Пенсійному фонду України (посадовим особам) та його органам для здійснення ними своїх повноважень.

Для підтвердження даних про смерть пільговиків використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які передаються до Мінсоцполітики шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін`юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством.

Розголошення отриманої уповноваженими органами інформації про пільговика без його згоди забороняється, крім випадків, передбачених законодавством.

Для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин і працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу) уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується (п.5 Положення №117).

Відповідно до п.7 Положення №117 у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово. У разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання. Уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місцем проживання, у розумінні абзацу п`ятого статті 3 Закону України від 11.12.2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (абзац сьомий статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

При цьому, згідно з статтею 2 цього ж Закону, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави стверджувати, що пільги, передбачені для осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надаються за місцем проживання пільговика, тобто за адресою житла, розташованого на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

У разі ж зміни пільговиком місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання з відкриттям нової облікової картки з дати реєстрації пільговика. При цьому, громадяни України зобов`язані протягом тридцяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Тобто, згідно з приписами законодавства, чинного у період спірних правовідносин, постановці на облік пільговика у Реєстрі за новим місцем проживання, у разі зміни такого поза межами адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, передує зняття пільговика з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та реєстрація пільговика за новим місцем проживання із внесенням інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання особи із зазначенням адреси житла.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі №727/81/17.

Судом встановлено, що дружина позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 30.03.1999 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданим Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 16.07.1997 (а.с.7).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать акти, складені депутатом Вишгородської міської ради Шока А.М.

Так, 24.06.2020 року депутатом Вишгородської міської ради Шока А.М. було складено акт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 , з 2019 року, що підтверджено підписами двох свідків. Акт містить підпис секретаря ради та скріплений печаткою Вишгородської міської ради (а.с. 26).

Крім того, 18.06.2021 року депутатом Вишгородської міської ради Шока А.М. було складено акт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2019 року по теперішній час, що підтверджено двома свідками, чиї підписи наявні в акті. Акт містить підпис секретаря ради та скріплений печаткою Вишгородської міської ради (а.с. 47).

Отже, суд виходить з того, що дружина позивача ОСОБА_2 на момент звернення позивача із заявою до відповідача від 06.07.2020 з проханням вирішити питання про нарахування пільг на позивача та його дружину за адресою: АДРЕСА_1 , проживала разом зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , а не за зареєстрованим місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, до персональної облікової картки пільговика ОСОБА_1 не внесені дані про дружину позивача ОСОБА_2 , як члена сім`ї пільговика тільки з підстав того, що ОСОБА_2 має інше зареєстроване місце проживання, ніж позивач.

При цьому відповідач не заперечує факту того, що фактично ОСОБА_2 проживає разом зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , як і не спростовує доказів, наданих позивачем на підтвердження даного факту (копія акту про фактичне місце проживання дружини).

За змістом норм частини другої статті 13 Закону №3551-ХІІ член сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни, який проживає разом з такою особою, має право на пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4, 5 цієї статті, як і особа з інвалідністю внаслідок війни, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Суд також звертає увагу, що дана норма не містить положень, які б виключали можливість отримання таких пільг членами сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни, які зареєстровані за іншою адресою, ніж особа з інвалідністю внаслідок війни.

А отже визначальним для отримання таким членом сім`ї пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4, 5 частини першої статті 13 Закону №3551-ХІІ є факт спільного проживання члена сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни з такою особою.

За змістом норм Положення №117 член сім`ї особи з інвалідністю внаслідок війни, який проживає разом з такою особою, повинен бути внесений до вказаного Реєстру за відсутності будь-яких застережень і відповідний орган, до якого така особа звернулась, має вжити заходів щодо включення цієї особи до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_2 проживає в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган - відповідач у справі, а отже відповідач володіє інформацією стосовно того, чи отримує ОСОБА_2 пільги за своїм зареєстрованим місцем проживанням, щоб виключити будь-які сумніви подвійного отримання пільг.

Відповідно до п.8 Положення №117 у разі коли у складі сім`ї пільговика відбулися зміни, що потребують коригування включеної до Реєстру інформації, він повідомляє про це уповноважений орган.

Аналізуючи норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивач та його дружина як член його сім`ї пільговика мають право на пільги, та інформація про неї та адресу її фактичного проживання повинні бути включені до відповідного Реєстру.

Зі змісту відповіді відповідача від 21.07.2020 №1347 вбачається, що на розгляд Комісії не виносилося питання про включення до Реєстру інформації про адресу фактичного місця проживання члена сім`ї пільговика, а саме дружини ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини п`ятої статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Суд враховує, що тлумачення терміну «член сім`ї» міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») (далі - Рішення КСУ від 03.06.1999).

Так пункт 6 цього Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 визначив: «Стосовно поняття «член сім`ї» Конституційний Суд України виходить з об`єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства. Використаний законодавцем підхід до визначення членів сім`ї стосовно інших правовідносин за аналогією можна застосувати і для тлумачення поняття «член сім`ї» у контексті пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку». Наведені правові норми дають підстави для диференціації членів сімей взагалі, членів сімей, які перебувають на утриманні або проживають з суб`єктами права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами, на дві групи.

До першої з них слід віднести чоловіка або дружину військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони та їх прямих родичів по низхідній і висхідній лініях - дітей і батьків. Право на отримання 50-відсоткової знижки на оплату жилої площі та комунальних послуг для дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, який загинув, помер, пропав безвісти або став інвалідом під час проходження військової служби, працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони, виникає за наявності лише однієї у мови - належності до сім`ї суб`єкта права на зазначені пільги. Таке ж право для дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, який несе службу на загальних підставах, набувається за тієї ж умови, але тільки у випадках, коли вони перебувають на повному утриманні військовослужбовця або одержують від нього допомогу, яка є для таких членів сім`ї постійним і основним джерелом засобів до існування. Але за будь-яких з названих обставин право на зазначені пільги не залежить від того, хто з членів сім`ї є наймачем чи власником (співвласником) жилого приміщення».

Частинами другою та четвертою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З вищевикладених норм вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У даному випадку, наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено факт спільного проживання позивача та його дружини за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд дійшов висновку, що права позивача та члена його сім`ї (які є похідними від права позивача, як суб`єкта права на пільги), на захист яких він звернувся до суду, порушені саме протиправним рішенням відповідача щодо відмови у внесенні інформації про дружину позивача до відповідного Реєстру, що викладене у листі відповідача від 21.07.2020 № 1347, правомірність якого відповідач не довів.

Щодо способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 (провадження №К/9901/24644/18).

Дія - активна поведінка суб`єкта владних повноважень (органу чи посадової особи). Об`єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Оскільки наслідком розв`язання публічно-правового спору, по суті, має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача, то у разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень, вимога про визнання протиправними дій відповідача по винесенню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача.

Суд зазначає, що відповідачем не було допущено бездіяльності, оскільки стосовно заяви позивача від 06.07.2020 відповідачем було прийнято рішення про відмову у внесенні до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про члена сім`ї позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладене у листі відповідача від 21.07.2020 № 1347.

Суд звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА щодо відмови включити до Єдиного державного автоматизованого реєстру дружину позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї пільговика із статусом особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

Проте, з урахуванням встановлених судом обставин та змісту відмови відповідача, формулювання позивачем позовних вимог саме у такий спосіб є лише недоліком юридичної техніки, однак не повинно бути обставиною, яка обмежує спосіб захисту, а відтак зводить нанівець реалізацію судом свого основного завдання - захисту прав та інтересів особи від посягань державних органів.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу у внесенні до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про члена сім`ї позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладене у листі відповідача від 21.07.2020 № 1347 та зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про члена сім`ї позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї ОСОБА_1 , який має статус особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у внесенні до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформації про члена сім`ї позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що викладене у листі від 21.07.2020 № 1347.

3. Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 03193815, місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Набережна, 6а) внести до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, інформацію про члена сім`ї ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), а саме про дружину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як члена сім`ї ОСОБА_1 , який має статус особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 18.11.2022.

Суддя Кушнова А.О.