Справа № 274/4828/22
Суддя: Большакова Т. Б.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/4828/22 Провадження № 2-а/0274/93/22 РІШЕННЯ
08.11.2022 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Хмільницького РВП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Лукіянчука А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
12.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАБ № 152934 від 02.09.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч 3 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити.
Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позову вказано, що 02.09.2022 близько 19:26 години на дорозі Р31 Бердичів- Хмільник-Літин позивач за дорученням керував транспортним засобом марки "Опель Комбо", який належить ОСОБА_2 , та є типу фургон малотонажний - В, повна маса якого 1860 кг, кількість сидячих місць -2, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Позивач рухався з с. Буряки, звідки віз 5 мішків картоплі, купленої для особистого споживання у зимовий період, та був безпричинно зупинений працівниками поліції, які знаходились на перехресті з круговим рухом поблизу службового автомобіля. Після зупинки автомобіля працівник поліції підійшов, не пояснюючи причину зупинки, та попросив надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності та протокол перевірки технічного стану автомобіля. Позивачем були надані всі перелічені документи, окрім протоколу перевірки технічного стану автомобіля.
Вказує, що даний транспортний засіб не належить до таких, що підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки позивач використовує автомобіль для особистих цілей, не для заробітку на комерційній основі. Працівник поліції не взяв до уваги його пояснення з приводу відсутності технічного контролю і виніс постанову. Вважає твердження інспектора надуманим та накладене відносно нього стягнення необґрунтованим, оскільки ніякого правопорушення не скоював. Докази правопорушення йому не були надані, а дії відповідача під час розгляду постанови були упередженими, що відображалось у небажанні прийняти до уваги пояснення позивача. Крім того, вважає, що в оскарженій постанові відсутні докази того, що автомобіль, яким керував позивач, фактично здійснював перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, оскільки в даному випадку визначальною обставиною є встановлення мети фактичного використання автомобіля.
Наголошує на тому, що для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП внаслідок порушення водієм п.31.3.6 ПДР України, необхідно встановити, чи дійсно автомобіль позивача підлягає обов`язковому технічному контролю відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».
Враховуючи викладене, позивач вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, а тому звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить скасувати постанову за ч. 3 ст. 121 КУпАП, складену відносно нього, а провадження у справі закрити.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.09.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 29.09.2022 відповідач ГУНП у Вінницькій області просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість.
Так, вказаний транспортний засіб був зупинений працівниками поліції та при перевірці документів, а саме: технічного паспорту було встановлено, що указаний автомобіль відповідно до свідоцтва вантажним автомобілем та у відповідності до ст. 35 ЗУ "Про дорожній рух" є таким, що підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю. Позивач повинен проходити обов`язковий технічний контроль, що передбачено ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух». Автомобіль "Опель Комбо" являється маловажним фургоном (вантажним) із строком експлуатації понад два роки. Оскаржувана постанова винесена інспектором патрульної поліції з огляду на те, що позивач керував транспортним засобом без обов`язкового технічного контролю, дії інспектора є правомірнними та законними.
У відповіді на відзив позивач посилається, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що вказаний транспортний засіб належить до категорії вантажного транспорту, доказів його використання у комерційних цілях також не надано. А тому, з урахуванням наведеного, такий транспортний засіб є таким, що не підлягає обов`язковому технічному контролю.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що постановою серії БАБ № 152934 від 02.09.2022 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення - штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.09.2022 серія БАБ №152934, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Оpel Combo" д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю, однак своєчасно не пройшов його, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.
З відеозапису на компакт-диску, долученому відповідачем до відзиву на позовну заяву, зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Оpel Combo" д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції. З відеозапису також вбачається, що позивач не надав поліції протокол перевірки технічного стану автомобіля, мотивуючи тим, що вказаний автомобіль належить до легкових, на які не розповсюджується дане правило, а також пояснив, що не здійснює перевезення вантажів з метою отримання прибутку, що є визначальним для перевірки технічного стану. Позивачу роз`яснено право на захист та оскарження постанови.
Норми права, які застосував суд
а. норми матеріального права.
Разом з тим, ч. 1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У відповідності до ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Відповідно до п.п. 31.3 (б) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають:
1)легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них -із строком експлуатації до двох років;
3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».
Відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів(незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років -кожні два роки.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 (далі - Порядок).
Підпунктом 2 пункту 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30.01.2012 передбачено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів, а саме легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
Відповідно до пункту 3 Порядку періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років становить - кожні два роки.
Частиною 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт;
автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);
автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;
автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.
Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.
Частиною 3 статті 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).
Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що вантажним автомобілем є колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Такі транспортні засоби незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, які знаходяться в експлуатації понад два роки, підлягають обов`язковому технічному огляду.
Крім того, ст. 36 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники транспортних засобів або особи, які їх експлуатують, зобов`язані забезпечувати своєчасне і в повному обсязі проведення робіт по їх технічному обслуговуванню і ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками відповідних транспортних засобів.
б. норми процесуального права.
Відповідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Висновки суду
Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб марки "OPEL Combo", д.н.з. НОМЕР_1 , 2001 року випуску, по типу кузову - фургон малотоннажний - В, зареєстрований 12.07.2008, власник ОСОБА_2 , повна маса 1860,00 кг, яким керував ОСОБА_1 .
Отже, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу його вантажопідйомності до 3,5 тонн та строку експлуатації більше 2 років, автомобіль марки "OPEL Combo", 1992 року випуску, відповідно до наведених вимог частини 6 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.
Доказів того, що зазначений транспортний засіб проходив відповідний технічний огляд протягом останніх двох років, що передували даті вчиненні адміністративного правопорушення, позивачем не надано, посилань на їх наявність не наведено та судовим розглядом не встановлено.
Щодо категорії В, яка надає право на керування даним транспортним засобом, та позначення «малотонажності» слід зазначити наступне.
Відповідно до п. 2.13 ПДР, право на керування транспортними засобами особам може бути надано В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.
Оскільки, автомобіль позивача підпадає під усі характеристики, визначені п. 2.13 ПДР, в тому числі вага ТЗ є «малотонажною», водієві з категорією «В» дозволено ним керувати.
З урахуванням вантажного типу транспортного засобу, колегія суддів приходить до висновку про те, що такий автомобіль відповідно до наведених вимог частини шостої статті 35 Закону України «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю.
При цьому, суд звертає увагу, що категорія транспортного засобу «В» не визначає тип автомобіля, вона вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто, по допустиму масу даним автомобілем може керувати водій з категорією «В», але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги закону.
Доводи, що даний транспортний засіб не використовується для перевезення пасажирів чи вантажу з метою отримання прибутку суд не приймає до уваги, оскільки положення ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» стосується лише легкових автомобілів зі строком експлуатації до двох років, а в даному випадку автомобіль є вантажним.
Як уже зазначалось вище ч.3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом, який не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль, але підлягає такому.
Таким чином, враховуючи викладене вище, а також положення вказаних вище норм, з урахуванням типу транспортного засобу, строку експлуатації автомобіля, що становить більше двох років, суд приходить до висновку про те, що автомобіль марки "OPEL Combo", д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до вимог ч. 7 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» та пунктів 1, 3 Порядку підлягає обов`язковому періодичному технічному контролю, який необхідно проводити кожні два роки.
Таким чином, суд не знаходить достатніх підстав для того, щоб вважати дії відповідача протиправними, а оскаржувану постанову незаконною, оскільки в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу, який підтверджує відсутність події правопорушення та склад такого адміністративного правопорушення в діях позивача та вчинення протиправних дій відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Тому, суд вважає, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Розподіл судових витрат
Зважаючи на відмову в задоволенні позову, з врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Хмільницького РВП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Лукіянчука А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Судові витрати у виді судового збору слід залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА