Справа № 280/2811/22
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 листопада 2022 року Справа № 280/2811/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд скасувати прийняте Мелітопольським управлінням Головного управління ДПС у Запорізькій області рішення №199782412 від 24.12.2021 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відносно позивача, на стягнення штрафних санкцій у сумі 4757,04 грн. та 13135,47 грн., а всього на загальну суму 17922,51 грн., як незаконне та протипране.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування дізнався в грудні 2019 року від державного виконавця, а фактично зупинив свою підприємницьку діяльність в 2009 році. Вказує, що у зазначений період не здійснював підприємницьку діяльність, податкові вимоги по нарахуванню ЄСВ не направлялись. 16.12.2019 закрив свою підприємницьку діяльність. З метою недопушення відкриття виконавчого провадження, 29.02.2020 сплатив до державного бюджету суму нарахованого боргу по ЄСВ у розмірі 23785,08 грн. Наголошує, що відповідачем в порушення вимог пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України прийнято рішення, яким за несплату/несвоєчасну сплату єдиного внеску, застосовано штрафні санкції та нараховано пеню. Також зазначає, що згідно рішення від 24.12.2021 нарахування суми штрафних санкцій та пені відбулось 29.02.2020. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив надавши до суду відзив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що з 17.04.2018 по 16.12.2019 позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, Мелітопольська ДПІ, як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування, що свідчить про обов`язок сплати ним єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідності до Закону №2464-ІV. Згідно даних ІТС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника єдиного внеску винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №199782412 від 24.12.2021 за період 10.02.2018 по 28.02.2020 на загальну суму 17922,51 грн. (штрафна санкція 4757,04 грн. та пеня 13165,47 грн.). Зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 4757,04 грн. та нарахування пені на суму 13165,47 грн., винесено у відповідності до законодавства та є цілком правомірним, оскільки сума застосованих штрафів та пені застосовані після сплати позивачем зобов`язань з ЄСВ, які сплачені 29.02.2020. Також зазначено, що позивач не підпадає під категорію платників, яким відповідно до п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ штрафні санкції та пеня не застосовується. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.04.2008 (номер запису №0012740) по 16.12.2019 (номер запису №2012740) перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, Мелітопольська ДПІ (м.Мелітополь) як фізична особа підприємець на загальній системі оподаткування.

Нарахування в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця діяльності ФОП ОСОБА_1 , проведені автоматично, а саме:

- за 2017 рік по строку 09.02.2018: 8448 грн. автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картцi по строку №3593250/ev від 09.02.2018;

- за 1 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн.;

- за 2 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.07.2018 - 2457,18 грн.;

- за 3 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій 19.10.2018 - 2457,18 грн.;

- за 4 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в iнтегрованій картці по строку 21.01.2019 - 2457,18 грн.;

- за 1 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в iнтегрованій картці по строку 19.04.2019 - 2754,18 грн.;

- за 2 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.07.2019 2754,18 грн.;

- за 3 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 21.10.2019 2754,18 грн.

29.02.2020 позивачем сплачено ЄСВ в загальній сумі 23785,08 грн.

Згідно даних ITC «Податковий блок» в інтегрованій картці платника єдиного внеску винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 199782412 вiд 24.12.2021 за перiод з 10.02.2018 по 29.02.2020 на загальну суму 17922,51 грн. (штрафна санкція 4757,04 грн. та пеня 13165,47 грн.), що підтверджується розрахунком штрафної санкції.

За результатом розгляду скарги від 06.01.2022 до ДПС України, прийнято рішення №1116/А/99-00-06-02-01-09 від 25.01.2022 про залишення скарги позивача без задоволення та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24.12.2021 №199782412 ГУ ДПС у Запорізькій області без змін.

Вважаючи протиправним рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 24.12.2021 №199782412, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі Закон № 2464-VІ).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Згідно із абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI у разі, якщо платник єдиного внеску, визначений п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), не отримав дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, він зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно з пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI максимальна база величини нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок; мінімальний страховий внесокце сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Отже, з 01.01.2017 базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники, вказані у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону, як і ті, які не отримують дохід (прибуток) від провадження підприємницької діяльності.

Конструкція вказаної норми встановлює обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний соціальний внесок у розмірі мінімального з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи-підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують для досягнення мети збору єдиного внеску.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 440/2149/19, згідно з яким, особа, яка зареєстрована фізичною особою-підприємцем, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу.

З 01.01.2018 Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» у п. 2 частини 1 ст. 7 Закону №2464-VI для бази нарахування єдиного внеску змінено період (рік на квартал).

Згідно приписів частин 2, 3, 10 статті 25 Закону №2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VI).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону №2464-VI).

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч. 16 ст. 25 Закону №2464-VI).

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, (далі - Інструкція № 449) визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІТС. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).

Отже, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити внесок у строки і порядку визначеному чинним законодавством, а у разі несплати чи несвоєчасної сплати нараховується пеня та штраф, про що приймається рішення.

Відповідно до пункту 177.11 статті 177 ПК України у разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за його рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Судом було встановлено, що 16.04.2008 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців внесено запис № 0012740 про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , та 16.12.2019 внесено запис №2012740 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позивачу нараховано недоїмки щодо сплати єдиного внеску: за 2017 рік 8448,00 грн, за 2018 рік 9828,72 грн., за 2019 рік 8262,54 грн.

29.02.2020 позивач здійснив сплату єдиного внеску в сумі 23785,08 грн.

Таким чином, сплата єдиного внеску в період з 10.02.2018 по 29.02.2020 ФОП ОСОБА_1 здійснювалась з порушенням строків сплати єдиного внеску, що відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464, призвело до автоматичного розрахунку довідкових сум штрафних санкцій і пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10.02.2018 по 29.02.2020 у сумі 17922,51 грн., у тому числі штрафні санкції - 4757,04 грн., пеня - 13165,47 грн., у зв`язку з чим ГУ ДПС у Запорізькій області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 199782412 вiд 24.12.2021.

Відповідно до частини четвертої ст.6 Закону №2464-VI у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

Згідно підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Стосовно посилання позивача, що відповідач нарахував штрафні санкції та пеню у період дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9-11.1 розділу VIII Закону № 2464-VІ, тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Пунктом 9-11.2 розділу VIII Закону № 2464-VІ передбачено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Таким чином, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. Тобто, слід розуміти, що нарахування пені та штрафних санкцій зупинено для зобов`язань, які виникли саме у період дії карантину.

Водночас зобов`язання, що виникли до початку дії карантину, а відтак й порушення, що відбулись до цієї події не підпадають під дію вказаного положення.

Застосування штрафних санкцій та нарахування пені позивачу здійснено контролюючим органом на суми єдиного внеску нараховані за період з 10.02.2018 по 29.02.2020, вказане відображено в розрахунку штрафної санкції.

Зважаючи на вищевикладене, контролюючий орган діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством та прав позивача не було порушено.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частин першої-третьої статті 90 вказаного Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова