Справа № 160/16397/21
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2022-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2022 року м. Дніпросправа № 160/16397/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Чабаненко С.В.,
суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 160/16397/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29.12.2017 по 04.10.2018 включно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.12.2017 по 04.10.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 29.12.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 04.10.2018 - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 160/16397/21 позов задоволений частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 29.12.2017 по 04.10.2018 включно.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.12.2017 по 04.10.2018 включно.

У задоволенні іншої частини позу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 29.12.2017 по 04.10.2018 проходила військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-10).

Відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 04.10.2018 № 102 старшого солдата ОСОБА_1 , молодшого спеціаліста служби захисту інформації Тростянецького об`єднаного районного комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.09.2018 № 29-РС з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), з 04.10.2018 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12).

07.07.2021 позивач звернулася до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з 29.12.2017 по 28.02.2018, проведення перерахунку та доплати індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018) за період з 01.03.2018 по 04.10.2018 (а. с. 13).

Листом від 27.07.2021 № 10/55/635 відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування індексації за період з 29.12.2017 по 28.02.2018, у зв`язку з тим, що для виплати індексації в січні 2016 лютому 2018 фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Фінансування та виплата індексації не здійснювалась. З 01.03.2018, відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. У жовтні 2018 індекс споживчих цін для проведення індексації перевищив 103%, а тому право на забезпечення індексацією відсутнє.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29.12.2017 по 28.02.2018, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення позивачу у період з 29.12.2017 по 04.10.2018 не нараховувалась та не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу, доказів зворотного відповідачем до суду не надано, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.7.2021 № 10/55/611 (а.с. 16). Обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу та який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача покладено обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. Оскільки індексація не нараховувалася, то й підстав стверджувати про порушення відповідачем порядку її нарахування із застосуванням конкретного базового місяця наразі немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.3 ст.9 зазначеного Закону грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, нормами чинного законодавства прямо передбачено проведення індексації саме грошового забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ (далі по тексту - Закон № 1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі по тексту - Порядок №1078).

Пунктом 1 цього Порядку № 1078 визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

З огляду на наведені вище норми, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для нарахування та виплати індексації позивачу за період з 29.12.2017 по 04.10.2018.

Водночас колегія суддів також погоджує висновок суду першої інстанції, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини 6 статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 327, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 160/16397/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко