Справа № 404/7947/21
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7947/21
Номер провадження 2-а/404/140/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Кіровський районний суд міста Кір овограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14.98; ), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВМ № 00000087 від 11.10.2021 року. В обґрунтування поданого позову зазначив, що 13 жовтня 2021 року поштовою кореспонденцією отримав оскаржувану постанову, зі змісту якої з`ясовано, що 08.10.2021 року о 16 год. 44 хв. за адресою Н-23, км.2+998 Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440 державний номерний знак НОМЕР_2 , де відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху , а саме загальної маси транспортного засобу га 10,4 % (106 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,6 % (5,276 тон). Зазначеною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки як зазначає останній, автомобіль MAN TGX 26.440 державний номерний знак НОМЕР_2 рухався із причіпом KRONE FZ НОМЕР_3 , який є спеціалізованим контейнеровозом, а відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху дозволено перевезення вантажів для встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах для контейнеровозів вагою понад 44 тон. Отже загальна маса транспортного засобу становила 42,720 тон, що на 1 тону 280 кг менше допустимої загальної маси, тобто перевищення ваги вантажу не було. Крім того, позивач зазначає, що 08 жовтня 2021 року він не керував транспортним засобом, який належить йому на праві особистої власності. Відповідно до договору оренди транспортних засобів від 16 жовтня 2019 року укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 93-1 приватний нотаріусом Стоєвою Г.Ф. автомобіль MAN TGX 26.440 державний номерний знак НОМЕР_2 , за яким останній передав в оренду в тимчасове платне користування з 16.10.2019 року по 16.10.2021 року, без права укладання договору суборенди. Згідно товарно-транспортної накладної за № 362 від 08.10.2021 року вищевказаним автомобілем керував ОСОБА_3 , автомобільним перевізником зазначено ОСОБА_2 , а відтак позивач змушений звернутись до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 листопада 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.24).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 листопада 2021 року позивачем подано заяву (вх. № 38947 від 02.11.2021 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 19.11.2021 року, та до заяви долучно клопотання про поновлення пропущенного строку на звернення з позовом до адміністративного суду (а.с.26-29).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 листопада 2021 року поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на звернення до адміністративного суду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 30).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09 листопада 2021 року за заявою ОСОБА_1 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00000087 від 11.10.2021 року до прийняття судом рішення у даній справі (а.с.31).

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив (вх. № 4597 від 04.02.2022 року; вх. № 5033 від 08.02.2022 року) на адміністративний позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що 08.10.2021 року о 16 годині 44 хвилин за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна особа якого допустила рух вказаного транспортного засобу із перевищенням нормативний, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: загальної маси транспортного засобу на 10,4 % (9,106) тон.) навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11.6% (5,276 тон). За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову ВМ № 00000087 від 11.10.2021 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 17000,00 грн. Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, на зареєстровані в уповноважених органах Mіністерства внутрішніх справ транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають вимогам, установленим Mіністерством внутрішніх справ: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається. Таким чином, саме цей документ підтверджує істотні відомості про транспортний засіб, зокрема, можливість існування у нього вказаного контейнеровозу. Відсутність відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у матеріалах справи та у розпорядженні відповідача унеможливлює висновок, що транспортний засіб позивача або відповідний причеп були спеціалізованим контейнеровозом, інших належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту позивачем до позовної заяви не додано. Натомість, у розпорядженні відповідача наявні належні та допустимі докази руху транспортного засобу через автоматичний пункт, його фіксування та визначення, зокрема, але не виключно, його типу, що стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 1) фотографіями транспортного засобу, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудит щодо постанови ВМ № 00000087. Фотографії транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням: hUps://wim.dsbt.so//r/a/BM00000087 та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності, в той час як зазначені інформаційна картка та витяг з програми АРМ-аудит безпосередньо формуються автоматичним пунктом та надсилаються уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовуються нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображають, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, у інформаційній картці автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, копія якої надається разом з цим відзивом, містить наступні відомості: «class »> 9». Вказані відомості вказують на клас транспортного засобу, які визначені в автоматичному режимі у відповідності до Опису протоколу взаємодії вагових комплексів/W1M (автоматичних пунктів) з програмним забезпеченням програмного комплексу «Центр обробки даних WEIGH CONTROL SYSTEM (WCS) у сфері забезпечення габаритно-вагового контролю в автоматичному режимі, розробленого ДП «ГЦЦК» J 7.09.2020, а саме клас транспортного засобу код 9 -автопоїзд із п`ятьма осями (тривісний вантажний автомобіль із двовісним причепом). Отже, наявність у транспортного засобу позивача статусу спеціалізованого контейнеровоза не встановлена, адже вказане не підтверджується належними та допустимими доказами, які мусили бути надані позивачем разом з позовною заявою з метою обґрунтування своїх вимог, а також відомостями, отриманими технічними засобами автоматичного пункту під час руху транспортного засобу позивача через нього, на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того відповідач зазначає, що товарно-транспортна накладна не може бути використана як доказ відповідності загальної маси транспортного засобу габаритно-ваговим вимогам під час руху транспортного засобу через автоматичний пункт, оскільки, по-перше, йдеться про різні проміжки часу, а саме, транспортний засіб міг бути довантажений або розвантажений, а отже, його фактична вага могла змінитись з моменту складення товарно-транспортної накладної, а по-друге, товарно-транспортна накладна сама по собі не є належним та допустимим доказом на підтвердження або спростування факту відповідності або невідповідності загальної маси транспортного засобу законодавчим вимогам. Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає можливості перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, а також перевезення й іншої кількості товарно-транспортних цінностей, відмінної від відомостей, зазначених у товарно-транспортній накладній, зокрема, у ваговому вимірі, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм щодо загальної маси транспортного засобу було отримано з врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, яка складає 10% відсоткової похибки, як передбачено ДСТУ OIML R 1 34-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габариті вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу вираховується за формулою:

Де: М факт - фактична маса навантаження на одиночну вісь транспортного засобу/загальна маса транспортна маса, зафіксовані в автоматичному режимі,

М акс - максимально допустима пунктом 22.5. Правил маса;

Відсоток - похибка, згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT), щодо загальної маси транспортного засобу 10% .

Маса перевищення склала різницю між фактично встановленою масою за вирахуванням відсоткової похибки.

Отже, розрахунок перевищення повної маси транспортного засобу у відсотках виглядає ти ((49106-40000-10%*49106)/40000)*100 = 10.4%

Розрахунок перевищення маси навантаження на здвоєні осі транспортного засобу відсотках виглядає так: ((21276-16000-16%* 21276)/16000)*100 = 11,6%.

Щодо доводів позивача про те, що він не повинен нести відповідальність як власник транспортного засобу за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності є перевізник. Так, насправді частина друга статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, проте, суб`єктом, який несе адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно частини першої статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не водій, а відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. До того ж, позивач хибно трактує положення частини п`ятої ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно змісту якої порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказане маніпулювання позивачем нормами права було вчинено свідомо та спрямоване на введення суду в оману, а відтак представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.36-76; а.с. 79-110).

Позивач в судовому засіданні зазначив, що він не заперечує проти того, що відбулось перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, та те, що вантаж перевозиввся не у спеціальному контейнеровозі, зазначив, що проти винесення постанови про накладення на нього штрафу не заперечує, проте в меншому розмірі ніж зазначений в оскаржуваній постанові. В судове засідання призначене на 22.11.2022 року позивач не з`явився, подав через канцелярію суду заяву (вх. № 33720 від 22.11.2022 року) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.122).

Відповідач в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 123), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Провідним фахівцем відділу цифрової трансформації та інформаційно-технічного забезпечення Департаменту аналітики та цифровізації Соколюк Любомиром Миколайовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000087 від 11.10.2021 року, в якій зазначено, що 08 жовтня 2021 року о 16 год. 44 хв. за адресою Н-23, км2+998, Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , де відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, загальної маси транспортного засобу на 10,4 % (9,106 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,6 % (5,276 тон), відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 17000,00 грн (а.с.5).

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пунктом 7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі. Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Законодавством чітко передбачена можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-III (далі Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вказано вище, в цьому випадку під час проведення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без спеціального дозволу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Проаналізувавши зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу з перевищенням навантаження на вісі заборонено.

Вантажем, який перевозився позивачем, є соняшник, тобто вантаж є подільним, адже може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головною метою такої заборони є збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Відтак, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до пункту 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно пунктів 13, 14 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Із доданих до відзиву на позов доказів вбачається фотознімки автомобіля позивача - MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухається на ділянці дороги Н-23 2+998, також зафіксовано зображення реєстраційного номеру НОМЕР_2 ; зображення загального вигляду транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (а.с.96-101).

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксвано правопорушення, є Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM, 10022; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.001 35 376-21 до 10-09-2022 року (а.с.5).

У матеріалах справи наявні копії сертифікатів відповідності автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM (а.с.102-103) та копія сертифікату перевірки типу (а.с.104), а тому суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

Щодо доводів позивача про відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується товарно-транспортною накладною, суд зазначає, так позивачем долучено копію товарно-транспортної накладної № 362 від 08.10.2021 року (а.с. 10), за якою маса вантажу який перевозив автомобіль позивача становить (брутто 42720 кг.) при цьому товарно-транспортна накладна не є тим документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей. Тобто, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Крім того, позивачем долучено до позову договір оренди транспортних засобів від 16.10.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким орендодавець передає а орендар приймає в тимчасове платне користування зокрема транспортний засіб MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.6-7).

При цьому, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний контейнеровоз-Е, є позивач (а.с. 13).

Статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Таким чином, в силу приписів статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення саме позивач, як власник транспортного засобу, є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

В обгрунтування власної позиції позивачем було зазначено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він є власником транспортного засобу марки MAN TGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , спеціалізований вантажний контейнеровоз-Е.

Наведене, на думку позивача, свідчить про ту обставину, що максимально допустимим ваговим обмеженням є 44 тон, оскільки перевезення здійснювалось контейнеровозом.

Суд не приймає до уваги вказані посилання та зазначає, що виокремлення в пункті 22.5 Правил дорожнього руху законодавцем такого виду перевезень, як перевезення контейнеровозом, та встановлення іншого (вищого) вагового обмеження, може бути застосовано до спірних правовідносин та аналогічних ним лише у випадку здійснення перевезення вантажу контейнеровозом з використанням безпосередньо універсального контейнера, який є одиницею транспортного обладнання багаторазового використання, призначеного для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручного для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Так, розділом 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранса України від 14.10.1997 №363, передбачено, що універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Суд зазначає, що вказані Правила у розділі 19 (Правила перевезень продукції сільського господарства) не містять чітких вимог щодо перевезення насіння соняшника, водночас, передбачають правила перевезень зернових вантажів, за якими (п.19.1.1) зерно перевозять тарним або безтарним способом рухомим складом з бортовими, самоскидними та спеціальними кузовами.

Суд наголошує, що дійсно перевезення насіння соняшника та зернових вантажів можуть мати певні відмінності, водночас, в частині загального розуміння порядку перевезення, вказані культури умовно можуть визнаватись тотожними.

З матеріалів справи (а.с.10) вбачається, що в даному випадку перевезення насіння соняшника (сипучого вантажу) провадилось насипом, тобто без застосування універсального контейнера в розумінні вказаних Правил, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вищевказане перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, з правової точки зору, як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою понад 40 та до 44 т.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, визначеною, в постанові від 29 січня 2020 року справа №814/1460/16.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, позивачем доказів зворотнього не надано, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000087 від 08.10.2021 року, та відповідно відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги» статтями, 132-1, 251, Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00000087 від 08.10.2021 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14.98; ), про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.11.2022 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда