Справа № 200/2150/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року Справа№200/2150/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі-відповідач), третя особа: ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що у вересні 2021 року звернувся до відповідача із заявою про отримання індивідуальних відомостей про застраховану особу. Із довідки Пенсійного фонду форми ОК-5 за період з 2001 року по 2021 рік побачив, що відсутні відомості за 3 роки роботи, а саме період з вересня 2003 року по грудень 2006 року, проте, у період з 05.02.2002 р. по 24.07.2008 р. він працював продавцем на ринку за трудовим договором №205 від 05.02.2002 р. у ФОП ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Авдіївському міському центрі зайнятості, що відображено у трудовій книжці позивача. У зв`язку з тим, що при поданні звітів у ФОП ОСОБА_2 не правильно зазначила РНОКПП НОМЕР_3 , замість РНОКПП НОМЕР_1 , внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування не нараховувались.

Позивач вважає, що страхові внески за період з вересня 2003 року по грудень 2006 року не зараховані за незалежних він нього причин, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування періодів роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 , до страхового стажу та зарахувати вказані періоди до страхового стажу.

Ухвалою від 21 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2022 року змінений склад суду у справі № 200/2150/22.

05 вересня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача, який позовні вимоги не визнав, та зазначив, що позивач на день звернення до суду не звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії в Порядку №22-1, у зв`язку з чим, жодного рішення про відмову у призначенні пенсії управлінням не приймалось. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа пояснень щодо суті спору до суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , а зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії трудового договору від 05 лютого 2002 року вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу реалізатором з оплатою праці 440 грн.

Відповідно до довідки, яка видана Авдіївським міським центром зайнятості, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , з 05.02.2002 р. по 24.07.2008 р. на підставі трудового договору, зареєстрованого в Авдіївському міському центрі зайнятості 07.02.2002 р. № 205. Трудовий договір знятий з реєстрації 24.07.2008 р., у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням, згідно ста. 38 КЗпП України.

Ознайомившись із довідкою Пенсійного фонду форми ОК-5, позивачем було виявлено відсутність відомостей за період роботи з вересня 2003 р. по грудень 2006 року.

Не погоджуючись діями відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

На даний час, позивач отримує пенсію, що не заперечується відповідачем.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон №1788-ХІІ) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058- IV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У відповідності до пунктів 4, 5 частини першої статті 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону №1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що страхувальник фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 2004 року по 2006 рік допустив описку, помилково зазначивши реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача РНОКПП НОМЕР_3 , замість правильного РНОКПП НОМЕР_1 .

Листом від 15 квітня 2020 року за вихідним № 1301/08, ФОП - ОСОБА_2 звернулась до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про виправлення даних в Державному реєстрі застрахованих осіб, в якому просила внести зміни по застрахованій особі ОСОБА_1 , зазначивши правильний РНОКПП НОМЕР_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2021 р. за вихідним № 0500-2301-8/93509 ФОП ОСОБА_2 повідомлено, що оскільки фізична особа-підприємець ОСОБА_2 припинила свою діяльність у 2012 році, проведення позапланової перевірки фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, немає законних підстав.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з підпунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграф б цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З копії трудової книжки позивача, серії НОМЕР_5 від 22.06.1983 р., запис № 14 від 05.02.2022 р. здійснений запис про прийняття на роботу продавцем на ринку за трудовим договором від 05.02.2002 р. № 205, який зареєстрований в Авдіївському міськцентрі зайнятості; запис № 5 від 24.07.2008 р. звільнений з роботи за власним бажанням, згідно статті 38 КЗпП України.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Державний реєстр створюється для забезпечення: ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації; накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про сплату платниками єдиного внеску та про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та обліку виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.

Ведення реєстру страхувальників Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (далі - Положення № 10-1), відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Як встановлено судом, діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , була припинена у червні 2012 року без правонаступництва.

Відтак, враховуючи факт припинення фізичної особи-підприємця без визначення правонаступника, є всі підстави для внесення змін до відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, шляхом внесення індивідуальних відомостей щодо позивача за період з вересня 2003 року по грудень 2006 року, визначених пунктом 4 розділу IV Положення №10-1.

Відповідно до статті 106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з вересня 2003 року по грудень 2006 рік, не є підставою для позбавлення позивача права отримання пенсії. Тому позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків та не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначені пенсії позивача періоду його роботи.

Вказані порушення з боку відповідача безпосередньо впливають на права позивача у сфері пенсійного страхування.

Тому, оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3), третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 у період з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 , до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з вересня 2003 року по грудень 2006 рік за трудовим договором у ФОП ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 листопада 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов