Справа № 260/3220/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/3220/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію з метою проведення військово-лікарської експертизи та з визначенням придатності/непридатності до військової служби та причинного зв`язку щодо отриманих травм поранень, контузій, хвороб з проходженням військової служби; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проведення військово-лікарської експертизи з метою визначення придатності/непридатності до військової служби за станом здоров`я та визначення причинного зв`язку щодо отриманих травм поранень, контузій, хвороб з проходженням військової служби.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 04 березня 2022 року його було призвано на військову службу в Територіальну оборону. Перед зарахуванням на військову службу військово-лікарську комісію він не проходив. Натомість його було направлено для виконання бойового завдання в Донецьку область, за результатами якого він отримав травму голови. Вважає, що саме військово-лікарська комісія зобов`язана встановлювати причинний зв`язок отриманих військовослужбовцями захворювань, травм, каліцтв та поранень, та його придатність чи не придатність до військової служби.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримано його представником 08 листопада 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте відповідач у встановлений судом строк відзив на позов до суду не направив, клопотання про проводження строку для подання відзиву на подавав. Поряд з цим скерував до Закарпатського окружного адміністративного суду витребувані ухвалою від 02.11.2022 докази.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №45 від 04 березня 2022 року військовозобов`язаного солдата ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), відповідно до мобілізаційного призначення, призвано на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 .

Так, як вбачається з військового квитка ОСОБА_1 такий проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця з 04 березня 2022 року.

ОСОБА_1 стверджує, що в ході виконання своїх військових обов`язків отримав травму, у зв`язку з чим Військовою частиною НОМЕР_1 був направлений на стаціонарне дообстеження в умовах військового госпіталю за місцем проходження служби.

Як вбачається з довідки військово-лікарської комісії №3 від 03.06.2022, солдат ОСОБА_1 потребує стаціонарного обстеження в умовах військового госпіталю за місцем проходження служби.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) заяву, в якій просив направити його до військово-лікарської комісії та визначити придатність до військової служби, а також встановити причинний зв`язок захворювань, травм з проходженням військової служби та визначити необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцю. Окрім того, просив за результатами проведення військово-лікарської експертизи ВЛК, після проходження реабілітації та у разі придатності до військової служби, направити ОСОБА_1 для проходження військової служби за місцем проживання.

За результатами розгляду поданої заяви листом №3453 від 06.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив ОСОБА_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснює виключно формування команд, поповнення та відправлення із збірних пунктів територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до військових частин. Подальше проходження військової служби військовослужбовцями військових частин здійснюється під керівництвом командирів військової частини, в складі яких вони перебувають. До повноваження такого не відноситься переміщення військовослужбовців, які проходять військову службу в інших частинах. У зв`язку з наведеним з приводу поданої заяви заявнику запропоновано звернутися з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 (в якій він проходить службу).

Вважаючи таку бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_6 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Нормами ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Ч. 3 ст. 1 Закону №2232 передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Позивач вказує на своє право на отримання направлення на медичний огляд до військово-лікарської комісії у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та отриманням поранення під час проходження військової служби.

Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2232 та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Так, відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.

Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення №402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.

У розумінні п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) (п. 2.1 розділу І Положення №402).

Судом встановлено, що станом на день виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що проходиться військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

В свою чергу медичний огляд військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.

Так, відповідно до абз. б) п. 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402, направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

П. 6.4 глави 6 розділу II Положення №402, у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (п. 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Отже, спеціальними законодавчими нормами, що регламентують порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців, передбачено, що направлення на такий здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу.

За нормами ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV (далі Статут), про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (ст. 14 Статуту).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Разом з тим, із заявою про направлення на медичний огляд звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 . З огляду на зазначене суд вважає, що позивач звернувся з питанням щодо проходження медичного огляду до неналежної особи.

За результатами розгляду поданої заяви відповідач повідомив ОСОБА_1 , що для вирішення вказаного питання йому слід звернутися з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 , однак позивач таким правом не скористався, натомість звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права на проходження медичного огляду та установлення причинного зв`язку отриманих травм та захворювань, оскільки у встановленому законом подяку до уповноваженого органу не звертався.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, беручи до уваги законодавчі норми, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін