Справа № 380/11624/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/11624/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просив:

- Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 22585/13-01-07-14 від 20 жовтня 2021 року, яким за порушення п.183.2., п. 183.10., п. 188.1 ст. 188 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації платником ПДВ та не визначення податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 108905,79 грн. контролюючим податковим органом до позивача застосовано фінансові санкції донараховано грошового зобов`язання з ПДВ на суму 108905,79 грн. та застосовано штраф у розмірі 27 226,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що об`єкт оподаткування ПДВ за період з 01.02.2019 р. по 31.01.2020 р. у сумі 1004882,35 грн. не конкретизовано ні по місяцях, ні по способу його визначення. Не вказано загальний дохід від господарської діяльності та суму податку (акцизного збору), який підлягає виключенню з доходу.

Фактична сума оподатковуваних операцій за період з 01.02.2019 р. по 31.01.2020 р., становить 978038,70 грн., а не 1004882,35 грн., як вказано в акті перевірки, що менше від суми в 1000000,00 грн, яка потрібна для реєстрації і переходу до сплати ПДВ. Загальний дохід від господарської діяльності за цей період склав 1026612,75 грн. Сума сплаченого акцизного збору - 48574,05 грн.

За таких обставин спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надала суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що підчас проведення перевірки контролюючим органом встановлено, ряд порушень. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність у вигляді: роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібної торгівлі хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах та іншими видами роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

На підставі даних «ІС Податковий блок» контролюючим органом встановлено, що у платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 протягом послідовних 12 місяців (з 01.02.2019р. по 31.01.2020р.) загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню визначена згідно з вимогами п. 181.1 ст. 181 ПКУ становить 1004882,35 грн. відповідна сума підтверджена реєстром виторгу № 012020 із зазначенням фіскального номера кожної господарської операції.

Згідно із Положенням №1130, особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, повинна подати до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву платника податку на додану вартість за формою № 1-ПДВ. Така заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій понад 1000000 грн. При цьому, якщо останній день строку подання заяви припадає на вихідний, святковий або неробочий день, останнім днем строку вважається наступний за вихідним, святковим або неробочим робочий день (пункт 183.6 статті 183 ПК України). Тобто в загальному випадку - із 11 числа календарного місяця, що настає за місяцем, у якому вперше досягнуто загального обсягу оподатковуваних операцій із постачання товарів/послуг понад 1000000 грн.

Позивач отримавши протягом послідовних 12 місяців (з 01.02.2019р. по 31.01.2020р.) дохід від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню визначена згідно з вимогами п. 181.1 ст. 181 ПК України у розмірі 1004882,35 грн. не подавав податкові декларації з ПДВ та у встановлені терміни не подав необхідної заяви про реєстрацію платником ПДВ чим порушив п.183.,2, п.183.10, п. 188.1 ст. 188 та п. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 , п.203.1 ст. 203, 202.1 ст.202 ПК України. А тому контролюючий орган мав право самостійно за результатами проведення документальної перевірки визначити податкові зобов`язання з ПДВ такому суб`єкту господарювання (п.п. 54.3.1 п.54.3 ст.54 ПКУ).

На підставі наданих для проведення перевірки документів та відомостей, що містяться в інформаційній базі даних «ІС Податковий блок» встановлено, що позивач протягом періоду з 11.02.2020 р. по 15.10.2020 р. одержав дохід від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з розділом V ПК України, у розмірі 567283,74 грн. (в тому числі сума акцизного податку становить 22754,79 грн.). Головним управлінням ДПС у Львівській області здійснено розрахунок та нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 11.02.2020р. по 15.10.2020р., а саме 544528,95 грн. х 20% = 108905,79 грн.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові докази та документи.

Ухвалою судді від 29.08.2022 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

29.09.2021 року Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2017р. по 21.10.2020р., а також дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2014р. по 21.10.2020 р. Про складений акт за № 18453/13-01-07-14-03/.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.183.2., п.183.10, п. 188.1 ст. 188 ПК України в частині несвоєчасної реєстрації платником ПДВ та не визначення податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 108905,79 грн.;

- порушення п. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 , п.203.1 ст. 203, 202.1 ст.202 ПК України в частині не подання податкових декларацій з податку на додану вартість за періоди: березень 2020, квітень 2020, травень 2020, червень 2020, липень 2020, серпень 2020, вересень 2020, жовтень 2020;

- п.п. «б» п.176.2 ст.176, п.119.2 ст.119 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, а саме не подання за ІІІ - ій кв. 2017р. , ІІІ ій кв. 2020р. та не в повному обсязі відображення у податковій звітності суми нарахованого та виплаченого доходу фізичним особам підприємцям (ознака доходу 157) та фізичним особам податкового розрахунку за формою 1 ДФ за 2017-2020рр.

20.10.2021 року відповідачем прийняте рішення за № 22585/13-01-07-14, яким на підставі акта № 18453/13-01-07-14-03/, від 29.09.2021 встановлено порушення п. 181.1. ст. 181, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 189.1. ст. 189, п. 193.1. ст. 193, п. 198.5. ст. 198, п. 200.1. ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачу донараховано ПДВ на суму 108905,79 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 27226,45 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірного рішення з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із п.п. 14.1.212. п. 14.1. ст. 14 ПК України (в редакції від 29.12.2019 року), реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об`єктах громадського харчування.

Згідно із п. 181.1. ст. 181 ПК України (в цій же редакції), у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно із п. 185.1. ст. 185 ПК України, в цій же редакції, об`єктом оподаткування є операції платників податку в тому числі з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно із п. 187.1. ст. 187 ПК України, в цій же редакції, Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 188.1. ст. 188 ПК України, в цій же редакції, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно із п. 189.1. ст. 189 ПК України, в цій же редакції, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно із п. 193.1. ст. 193 ПК України, в цій же редакції, ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірі 20 відсотків.

Згідно із п. 198.5. ст. 198 ПК України, в цій же редакції, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно із п. 200.1. ст. 200 ПК України, в цій же редакції, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із п.п. 213.1.9. п. 213.1. ст. 213 ПК України, в цій же редакції, об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, сума акцизного податку, нарахована при реалізації суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, до бази оподаткування ПДВ не включається.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суд зазначає наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом послідовних 12 місяців (з 01.02.2019 р. по 31.01.2020 р.) від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню позивач отримав 1026612,75 грн. вказана сума сторонами у справі не заперечується.

Згідно розрахунку позивача за вказаний період ним нараховано акцизний податок в сумі 48574,05 грн. Відповідно позивач за цей же період від здійснення операцій з постачання товарів, що підлягають оподаткуванню позивач отримав лише 978038,70 грн. (1026612,75 - 48574,05 = 978038,70).

Відповідно вказана загальна сума 978038,70 грн. від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно не перевищує 1000000 грн. тобто у позивача не було зобов`язання зареєструватися як платник ПДВ.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами зазначені обставини не спростовані, позивачем ж надано копії платіжних доручень про сплату згаданого акцизного податку за цей же період.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про скасування рішення, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області за № 22585/13-01-07-14 від 20.10.2021 року, яким повідомлено ОСОБА_1 , що на підставі акта № 18453/13-01-07-14-03/ НОМЕР_1 , від 29.09.2021 встановлено порушення п. 181.1. ст. 181, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 189.1. ст. 189, п. 193.1. ст. 193, п. 198.5. ст. 198, п. 200.1. ст. 200 ПК України, в зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 108905,79 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 27226,45 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1361,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 21.11.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.