Справа № 380/15557/22
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 листопада 2022 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Р.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України, у якій просить суд:

- визнати протиправними дії колишньої Львівської митниці ДФС тепер Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України по вилученні автомобіля марки «WOLVO». модель V40, р/н « НОМЕР_2 без належного процесуального та документального оформлення протоколом вилучення транспортного засобу, за встановленою формою;

- визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України щодо не виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 7.06.2016 № 461/3998/16 в частині повернення автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 »;

- визнати протиправним заволодіння (володіння) митницею автомобілем марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу;

- визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_3 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законів силу, зберігання якого як доказу давно відпало;

- визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу, без його документального обліку в порядку ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

- визнати протиправними дії Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України щодо нарахування витрат за зберігання автомобіля марки «WOLVO» модель V40 р/н « НОМЕР_2 » в сумі 552425.30 грн і вимагання їх сплати, включаючи і судовий порядок їх стягнення;

- зобов`язати відповідача утриматись від наступних нарахувань не реальних витрат за вигадане ним «зберігання» автомобіля та вимог по сплаті штрафу;

- зобов`язати Державну митну службу України в особі Львівської митниці Держмитслужби України повернули автомобіль марки «WOLVO», модель V40 р/н « НОМЕР_2 » без оплати нарахованих митницею придуманих витрат за зберігання автомобіля;

- притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України (01601. м. Київ. вул. Бастіонна. 6);

- стягнути з Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України через Державне казначейство України, в мою користь 552425.30 грн матеріальної шкоди (реальних збитків) які зі змісту листа митниці та позову я повинен сплатити в цілях повернення автомобіля;

- стягнути з Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України через Державне казначейство України в мою користь 20 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року судом було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків такої.

Суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позивач подав до суду уточнену позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суд в якій просить суд: поновити строк на подачу позовної заяви у справі №380/15557/22. У заяві позивач зазначає, що не звернувся в 2016, 2017 та інших наближених до 2022 року через очікуванням виконання митницею судового рішення та повернення його автомобіля. Також позивач зазначає, що очікував на виконання постанови суду від 07.06.2016 № 461/3998/16. Окрім цього звертався до ДВС, правоохоронних органів (ДБР, прокуратури) про скоєння злочинів митницею (ст.ст.382, 364, 189, 289 КК України) і очікуванням їх досудового розслідування. Враховуючи наведене, просить суд поновити пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позовній заяві позивач просить визнати протиправними дії колишньої Львівської митниці ДФС тепер Львівської митниці Держмитслужби України по вилученні автомобіля марки « WOLVO» модель V40, р/н « НОМЕР_2 без належного процесуального та документального його оформлення протоколом вилучення транспортного засобу, за встановленою формою.

Вищезазначений автомобіль був тимчасово вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №1639/20918/16 від 27.04.2016, саме з 27.04.2016 позивачу було відомо про протиправні дії по тимчасовому вилученні автомобіля.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.122 КАС України, строк звернення до адміністративного суду на оскарження протиправних дій Львівської митниці ДФС закінчився 27.10.2016.

До суду із цим позовом позивач згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції Львівського окружного адміністративного суду звернувся 01.11.2022, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку в частині позовних вимог про вилучення автомобіля марки « WOLVO», модель V40, р/н « НОМЕР_2 без належного процесуального та документального оформлення протоколом вилучення транспортного засобу, за встановленою формою.

Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України щодо не виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 7.06.2016 № 461/3998/16 в частині повернення автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 »; визнати протиправним заволодіння (володіння) митницею автомобілем марки «WOI.VO модель V40 р/н « НОМЕР_4 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу; визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_3 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законів силу, зберігання якого як доказу давно відпало; визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу, без його документального обліку в порядку ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Постанова Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016 у справі №461/3998/16-п набрала законної сили 27.07.2016.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.122 КАС України, строк звернення до адміністративного суду на оскарження дій Львівської митниці ДФС закінчився 27.01.2017.

До суду із цим позовом позивач згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції Львівського окружного адміністративного суду звернувся 01.11.2022, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду позивач покликається на бездіяльність Львівської митниці Державної митної служби України щодо не виконання рішення суду.

Верховний Суд України у постанові від 24.11.2015 у справі № 21-3538а15 зазначив, що сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим. Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у заяві зазначає, що сама по собі бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити, тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище є триваючим, тому вважає, що застосування строків звернення до суду є помилковим.

Судом встановлено, що позивачу було відомо, що автомобіль був тимчасово вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил №1639/20918/16 від 27.04.2016, саме з 27.04.2016 позивачу було відомо про протиправні дії по тимчасовому вилученні автомобіля.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.122 КАС України, строк звернення до адміністративного суду на оскарження протиправних дій Львівської митниці ДФС закінчився 27.10.2016 року.

Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України в особі Львівської митниці Держмитслужби України щодо не виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 7.06.2016 № 461/3998/16 в частині повернення автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 »; визнати протиправним заволодіння (володіння) митницею автомобілем марки «WOI.VO модель V40 р/н « НОМЕР_4 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу; визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_3 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законів силу, зберігання якого як доказу давно відпало; визнати протиправним зберігання митницею автомобіля марки «WOLVO модель V40 р/н « НОМЕР_2 » після вступу постанови Галицького райсуду м. Львова в законну силу, без його документального обліку в порядку ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Постанова Галицького районного суду м. Львова від 07.06.2016 у справі №461/3998/16-п набрала законної сили 27.07.2016.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.122 КАС України, строк звернення до адміністративного суду на оскарження дій Львівської митниці ДФС щодо не виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 7.06.2016 № 461/3998/16 закінчився 27.01.2017.

До суду із цим позовом позивач згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції Львівського окружного адміністративного суду звернувся 01.11.2022, тобто з пропуском встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку.

Проаналізувавши зміст заяви представника позивача про поновлення процесуального строку та вказані обставини, суддя дійшов висновку, що наведені обставини та докази пропущення строку звернення до суду не є поважними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 540/5397/21.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. (ч.5,6 ст.169 Кодексу).

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунуто, її слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М. Брильовський