Справа № 460/13545/22
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2022 року м. Рівне №460/13545/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23.10.2021 №UA204000/2021/000106/2 та рішення у формі картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2021/00225.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно, за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу 550 євро, здійснив визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, за другорядним методом (резервним). Позивач вказав, що документом, який підтверджує митну вартість, є рахунок-фактура (інвойс) від 19.10.2021. Однак, при коригуванні митної вартості автомобіля відповідач використав інформацію з довідника www.schwackenet.de, яка не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий декларантом перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Безпідставне збільшення митної вартості товару суттєво порушує права позивача.

Ухвалою від 21.04.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 18.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що документи містять розбіжності. Зокрема, в поданому до митного оформлення інвойсі, складеному литовською мовою, та свідоцтві про реєстрацію країною відправлення та країною, де був зареєстрований транспортний засіб, вказано Німеччина. Також, згідно з адресою продавця (яка зазначена в Свідоцтві про реєстрацію), країною продажу є Німеччина. Згідно з графою «Ціна транспортного засобу (Transporto priemones kaina)» Інвойсу, ціна транспортного засобу становить 550 EUR, що суперечить інформації, яка зазначена в тій же графі прописом, а саме «septyni simtai dvidesimt euro 00 cent», що в перекладі з литовської мови означає 720 EUR. У графі Інвойсу «Покупець (Transporto priemone pirko)» зазначено ОСОБА_2 . Також, наявний підпис ОСОБА_3 . Однак, згідно з Довіреністю, поданою до митного оформлення, покупкою транспортного засобу займався ОСОБА_4 . Відтак, підпис ОСОБА_3 на Інвойсі не міг бути поставлений ним власноруч, оскільки його інтереси за кордоном представляла інша особа. Враховуючи той факт, що товар придбано фізичною особою на підставі рахунку від 19.10.2021 б/н, всупереч положенням статті 368 Митного кодексу України декларантом при поданні митної декларації до митного оформлення не надано документів, що свідчили б про факт оплати товару (чеки, касові документи, банківські платіжні документи, тощо). Оскільки декларантом не було надано додаткових документів, витребуваних митницею, за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, наявної цінової інформації щодо подібних, аналогічних товарів у офіційних джерелах, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості заявленого товару. Вартість транспортного засобу визначено за рівнем митної вартості 2500 євро/шт, відповідно до вартості оцінюваного КТЗ згідно www.schwackenet.de, з урахуванням вартості транспортування 50 євро згідно наданої довідки від 22.10.2021 №б/н. Крім того, звернув увагу, що правовий спір між сторонами щодо узгодження митної вартості припинив існувати з моменту подання нової митної декларації №UA204010/2019/279441, оскільки позивач не скористався правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених митним законодавством (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом). За наведеного, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Протокольною ухвалою від 29.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 20.07.2022 відкладено розгляд справи.

12.09.2022 представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити.

В судовому засіданні 12.09.2022 судом оголошено зміст позовних вимог.

Представник відповідача підтримав свої доводи та заперечення, наведені у відзиві.

Протокольною ухвалою від 12.09.2022 у судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою від 28.09.2022 у судовому засіданні оголошено перерву. Суд запропонував представнику позивача надати до матеріалів судової справи переклад українською мовою документів, долучених до позовної заяви.

11.10.2022 представник позивача подав клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою від 21.10.2022 відкладено розгляд справи у зв`язку з тимчасово непрацездатністю головуючого судді.

Позивач та його представник у судове засідання 02.11.2022 не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. У поданому суду клопотанні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 02.11.2022 завершено судовий розгляд справи проголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив і врахував таке.

22.10.2021 ФОП ОСОБА_5 , уповноважений позивачем на здійснення декларування згідно з договором від 22.10.2021 №865/2021, звернувся до Рівненської митниці в інтересах ОСОБА_1 , для здійснення митного оформлення імпортованого транспортного засобу, легкового автомобіля (був у використанні) марки «FORD» моделі «Focus» типу «Універсал» 2010 року випуску з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , об`єм циліндрів 1560 см3, фактурна вартість якого становить 550 євро.

Як ствердив позивач, Рівненській митниці декларантом було подано електронну митну декларацію №UA204010/2021/278240, до якої додано документи: рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 19.10.2021 б/н; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) від 19.10.2021 б/н; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду UA205020/2021/110314 від 21.10.2021; cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 05.04.2016 WS610665; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.10.2021 б/н; внутрішній договір (контракт) доручення від 18.10.2021 №3950; договір про надання послуг митного брокера від 22.10.2021 №865/2021; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів від 20.10.2021 б/н; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України серії НОМЕР_2 від 23.01.2020; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України серії СС №473884 від 14.02.1998.

У митній декларації митна вартість транспортного засобу позивачем була визначена за першим методом за ціною товару 550 євро, що еквівалентно 18296,04 грн за курсом НБУ на день заявлення товару до митного оформлення (30,4934) (а.с. 33).

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідач дійшов висновку, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання наступних документів, які підтверджують інформацію щодо митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого товару; 2) договір (угоду, контракт ) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; 6) договір-доручення заявлений у графі 44 МД та неподаний до митного оформлення.

Враховуючи викладене, митним органом запропоновано позивачу надати додаткові документи.

Декларант листом від 22.10.2021 №2210/3 (а.с. 28) повідомив про наявну в нього інформацію щодо оформлення аналогічних товарів за цінами не нижче поданих до митного оформлення, а також додатково надав довідку про витрати на перевезення, які поніс уповноважений Трусік П.В., та доручення №3950 від 18.10.2021. Зазначив, що інші додаткові документи надаватися не будуть. Просив прийняти рішення без врахування термінів відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

Суд встановив, що за результатом опрацювання наявних документів відповідач прийняв рішення від 23.10.2021 №UA204000/2021/000106/2 про коригування митної вартості, яким скоригував митну вартість транспортного засобу із застосуванням другорядного (резервного) методу відповідно до вартості оцінюваного КТЗ згідно з www.schwackenet.de на суму 2500 євро/шт, з урахуванням вартості транспортування 50 євро згідно з довідкою від 22.10.2021 №б/н, наданою представником позивача.

В спірному рішенні митним органом вказано про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості (статей 58-63 МК України) у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (статті 59, 60 МК України) та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості (статті 62, 63 МК України), а тому митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (стаття 64 МК України).

Також митним органом сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 23.10.2021 №UA204000/2021/00225.

23.10.2021 декларантом було подано до митного органу митну декларацію №UA204020/2021/279441, за якою здійснено випуск товару у вільний обіг. Згідно з означеною декларацією в графах «12. Відомість про вартість» та «45. Коригування» декларантом зазначено митну вартість товару 76443,50 грн; в графі «43. Код МВВ» ліве поле - 6., праве - не заповнене (а.с. 34).

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості та карткою відмови в прийнятті митної декларації, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За змістом частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як встановлено судом, в митній декларації від 22.10.2021 №UA204010/2021/278240 під час митного оформлення транспортного засобу марки «FORD» моделі «Focus» типу «Універсал» 2010 року випуску з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 , його митна вартість була заявлена декларантом за основним методом - 550 євро.

За приписами пункту 1 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Водночас, частиною першою статті 368 МК України встановлено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МК України).

Аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що саме на декларанта покладено обов`язок надавати митному органу під час митного оформлення товару банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, при цьому, такими платіжними документами можуть бути касові або товарні чеки, ярлики, інші документи, які містять відомості щодо вартості товару, який ввозиться на територію України та використані декларантом документи повинні бути об`єктивними, підтвердженими документально та піддаватися обчисленню.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, контроль правильності визначення декларантом митної вартості здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст.54 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

Оцінюючи наведені в рішенні від 23.10.2021 №UA204000/2021/000106/2 про коригування митної вартості підстави, за яких відповідач дійшов висновку про неможливість визначення вартості транспортного засобу за вартістю, заявленою декларантом у митній декларації, а саме: наявність неточностей, невідповідностей та суперечностей в поданих документах; не надання всіх додаткових документів, витребуваних митницею, суд враховує таке.

Дослідивши наданий позивачем документ, який позивач як під час митного оформлення, так і при підготовці позовної заяви іменував як "рахунок фактура-інвойс від 19.10.2021" (а.с. 24), та наданий позивачем на пропозицію суду його переклад з литовської мови на українську (а.с. 102), суд встановив, що фактично це є договір купівлі-продажу транспортного засобу від 19.10.2021 б/н. За його змістом легковий автомобіль марки «FORD» моделі «Focus» з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 ; продавець - ОСОБА_6 ; покупець ОСОБА_7 . Недоліки транспортного засобу - не зазначені. Інформація про ДТП та недоліки не вказана. Країна походження Німеччина. Ціна транспортного засобу: 550 євро, ціна товару прописом «сімсот двадцять євро 00 центів».

Крім того, у графі «Транспортний засіб придбав» зазначено « ОСОБА_7 ». Вказана графа містить також його підпис. Однак, згідно з довіреністю від 18.10.2021, посвідченої нотаріусом та зареєстрованої в реєстрі за №3950, та поданої до митного оформлення, покупкою транспортного засобу займався ОСОБА_4 (а.с. 29).

Суд зауважує, що інвойс - це документ в міжнародній комерційній діяльності, що надається продавцем іноземному покупцеві. В інвойсі обов`язково повинно бути зазначено назва та юридична адреса організації - експортера, назва і адреса компанії-покупця, найменування товару, його кількість, ціна та умови поставки, характеристика товару (колір, вага і т.п.).

Тобто рахунок-фактура (інвойс) містить інформацію про товар, його ціну та реквізити для оплати такого товару, на підставі якого здійснюється оплата. Однак, як в матеріалах митного оформлення, так і в судовій справі такий документ відсутній.

При цьому договір купівлі-продажу транспортного засобу від 19.10.2021 б/н не містить ні умов оплати товару, ні реквізитів для його оплати товару, ні підтвердження факту оплати, водночас вказана в ньому ціна товару відмінна в написанні цифрами та прописом.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження оплати позивачем транспортного засобу.

За встановлених обставин суд констатує, що надані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності щодо ціни товару, інформації про особу, яка здійснювала купівлю такого товару, а також не містять підтвердження оплати за товар. Тобто надані до митного оформлення декларантом документи містять очевидні розбіжності, які породжують сумніви щодо предмета митного оформлення та ціни ввезеного товару.

Отже, такі документи всупереч ч. 2 ст. 53 МК України не підтверджують заявлену митну вартість товару.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими сумніви митного органу щодо митної вартості увезеного товару, що є правомірною підставою для витребування у декларанта додаткових документів у межах процедури митного оформлення.

При цьому, запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Проте, декларант не надав всіх додаткових документів, що запропоновані відповідачем під час консультацій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що недостатність інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості імпортованого транспортного засобу у наданих ним документах та наявність у митного органу іншої інформації про митну вартість товару, унеможливлює застосування першого методу.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товару (автомобілю) придбаного позивачем та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оспорюваного рішення.

В листі від 22.10.2021 №2210/3 позивач зазначив, що у декларанта наявна інформація щодо оформлення аналогічних товарів за цінами не нижче поданих до митного оформлення.

Однак, належних доказів на підтвердження вказаних обставин позивач не надав ні митному органу (для митного оформлення товару), ні суду. Будь-які належно підтверджені відомості щодо транспортних засобів, щодо яких вказував декларант позивача, а також їх технічного стану, в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з неможливістю застосування методів щодо ідентичних та подібних товарів, методів віднімання та додавання, що обґрунтовано у оскарженому рішенні (з підстав відсутності у митного органу та декларанта такої інформації), митна вартість товару була скоригована відповідачем за методом митної вартості товару, визначеного підпунктом ґ пункту 2 частини першої статті 57 МК України - резервним методом.

Так, вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 №885 Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних вузлів та агрегатів, наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України», наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», за рівнем митної вартості 2500 євро/шт, відповідно до вартості оцінюваного КТЗ згідно з www.schwackenet.de, з урахуванням вартості транспортування 50 євро згідно з наданої довідки від 22.10.2021 №б/н, з розрахунку: (2450 євро (ціна товару) + 50 євро (витрати на доставку)) х 30,4934 (курс валюти), що становить 76233,50 грн. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару митним органом використано найменшу вартість із альтернативних.

Відповідно до пункту 7.35 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 142/5/2092 на виконання статті 8 Закону України Про судову експертизу та статті 9 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/2092, у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 6, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Згідно з додатком 6 вказаної Методики, до Переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням відноситься, зокрема, періодичний довідник "SuperSCHWACKE". - Eurotax, Швейцарія.

Крім того, статтею 33 МК України передбачено, що митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів та інших документів.

Суд відхиляє зауваження представника позивача про те, що комплектація транспортного засобу згідно з відомостями довідника SCHWACKE є відмінною від зазначеної в акті про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.10.2021. Суд зазначає, що оцінка вживаних автомобілів SCHWACKE стосується конкретного транспортного засобу, з урахуванням наявних відомостей про його серійну комплектацію, в даному випадку - автомобіля з ідентифікаційним номером (VIN) НОМЕР_1 . В той же час, відомості про комплектацію транспортного засобу в Додатковому аркуші до Акта про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів, ручної поклажі та багажу відображаються виключно в обсязі, передбаченому типовою формою бланка такого документа.

Оскільки ні з договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.10.2021, ні з акту про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 21.10.2021 (а.с. 25) не встановлено наявності пошкоджень чи несправностей придбаного позивачем автомобіля, суд вважає прийнятним застосування Митницею відомостей довідника SCHWACKE для визначення митної вартості імпортованого КТЗ. Відтак, з урахуванням зафіксованого митницею на кордоні пробігу, визначена в такий спосіб вартість транспортного засобу є коректною.

За встановлених обставин, враховуючи виявлені розбіжності та неповноту в числових значеннях та документах, ненадання декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем оскарженого рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у митному оформленні товару є обґрунтованим та відповідає нормам митного законодавства України.

Додатково суд зауважує, що відповідно до глави 2 розділу ІІ Заповнення граф митних декларацій Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Зі змісту наведених положень висновується, що у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються (1) сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; (2) сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Нараховані у графі 47 Нарахування платежів, а також у графі В Подробиці розрахунків митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20.09.2012 №1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку 01 (безготівкова форма сплати), 02 (готівкова форма сплати), 15, 72, 91 або 92.

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку 55.

Як встановив суд, митна декларація від 23.10.2021 за № UA204020/2021/279441 не містить:

1) у правому підрозділі графи «43. Код МВВ» порядкового номеру методу визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів;

2) в окремих рядках графи «47. Відображення сум: а) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету; б) митних платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; в) різниці між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України;

3) у графі В Подробиці розрахунків відомостей про забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа та зазначення коду за ЄДРПОУ гаранта та номеру (номерів) відповідних гарантійних документів;

4) спосіб сплати різниці між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначеного кодом розрахунку 55 згідно Класифікатора способів розрахунків.

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатись правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

Суд зазначає, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.10.2018 у справі №816/2396/17 (№К/9901/61818/18) та враховується судом при вирішенні цієї справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

При вирішенні даної судової справи судом розглянуто та враховано всі основні вагомі аргументи сторін, які дають можливість правильно встановити обставини справи та надати їм належну юридичну оцінку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв обґрунтовано та розсудливо. Доводи позивача не спростовують правомірності оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації та не дають суду підстав для їх скасування. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи результати судового розгляду, підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.10.2021 № UA204000/2021/000106/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2021/00225 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Повний текст рішення складений 18 листопада 2022 року

Суддя Н.О. Дорошенко