Справа № 280/4382/22
Суддя: Духневич Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року Справа № 280/4382/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Духневича О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Вінницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Вінницькій області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.07.2022 № 3658/02-32-09-02/ про застосування штрафних фінансових санкцій - 500000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції», за кодом платежу - 21081103;

податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 04.07.2022 № 3657/02-32-09-02/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі - 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції», за кодом платежу - 21081103.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На обґрунтування позову вказує, що ним здійснюється підприємницька діяльність у сфері вантажних перевезень. Стверджує, що 14.06.2022 ним було отримано акт про результати фактичної перевірки з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберігання та транспортування пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів. Вказує, що за результатами перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області зроблений висновок про те, що ним отримувалось та зберігалось пальне без отримання відповідної ліценції, однак, зазначає, що придбане пальне використовується ним у власній господарській діяльності для заправки транспортних засобів. Більш того, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку ліцензувати отримане паливо, яке використовується у власній господарській діяльності. Звертає увагу суду на те, що в ході перевірки залишків пального не встановлено, а тому факт зберігання палива не знайшов свого підтвердження. Крім цього, посилаючись на індивідуальну податкову консультацію, надану Державною фіскальною службою України від 15.08.2019 № 3814/6/99-99-12-02-02/15/ІПК, та на постанову Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 540/4291/20, зазначає, що у розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» суб`єкту господарювання необхідно отримувати ліцензію лише для здійснення зберігання пального у стаціонарних ємкостях, при цьому в ході перевірки не було встановлено будь-якого обладнання, ємкостей, які можливо використовувати для зберігання палива. Також зауважує, що акт перевірки не містить у собі інформації про систематичність (більше трьох разів на рік) порушень з його боку, оскільки зазначені в акті висновки зроблені на підставі однієї акцизної накладної зареєстрованої в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та мети у вигляді отримання прибутку. До того ж, не погоджується із порушенням пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, оскільки як зазначено в акті 23.02.2022 йому було вручено лист про надання документів та вмотивованих пояснень, разом із цим, про які документи йшла мова, та які пояснення він повинен був надати в акті не зазначено. Вказує, що не погоджуючись із результатами перевірки звертався із запереченням до податкового органу, однак будь-яких обґрунтувань зроблених висновків та прийнятих рішень так і не було надано. З огляду на зазначене, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.08.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 23.08.2022 на адресу суду надіслав відзив (вх. № 32366), у якому, зокрема пояснює, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.02.2022 № 348-п та направлень на проведення перевірки, з якими позивач був ознайомлений 23.02.2022, проведено фактичну перевірку позивача з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберігання та транспортування пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, яку розпочато 23.02.2022 та закінчено 09.06.2022. Стверджує, що в ході перевірки проведено аналіз бази даних Єдиного реєстру акцизних накладних, за результатами чого встановлено, що в період охопленому перевіркою ТОВ «Дизель груп» зареєстровано акцизну накладну на реалізацію пального на адресу позивача, що свідчить про отримання та зберігання позивачем пального без отримання відповідної ліценції. Звертає увагу суду на те, що у зв`язку із встановленими порушеннями 23.02.2022 позивачу було вручено лист про надання документів та вмотивованих пояснень, однак позивачем не надано посадовим особам контролюючого органу в повному обсязі всіх документів, пов`язаних з проведенням перевірки. Вказує, що за результатами фактичної перевірки з урахуванням розгляду поданих позивачем заперечень, згідно з пункту 11 Наказу ДПС України від 28.03.2022 № 173 (зі змінами, внесеними наказами ДПС від 05.04.2022 № 185, від 11.04.2022 №187, від 22.04.2022 № 196, від 19.05.2022 № 237, від 25.05.2022 № 249, від 31.05.2022 № 276, від 09.06.2022 № 311, від 24.06.2022 № 344, від 07.07.2022 № 417) щодо забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. З огляду на викладене, просить суд в задоволенні адміністративного позову позивача відмовити.

25.08.2022 від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача надійшли пояснення на позовну заяву (вх. № 32577) в яких зазначає, що наявна податкова інформація в період з 04.02.2022 по 16.02.2022 містить факти отримання позивачем пального в значних об`ємах за відсутності ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі пальним та на зберігання пального (виключно для власних потреб споживання чи промислової переробки), що є порушенням вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказує, що позивачем задля реєстрації об`єктів оподаткування подано повідомлення форми № 20-ОПП про використання в діяльності 7 вантажних транспортних засобів, 5 автопричепів, гараж та офіс. Вважає, що фахівцями податкового органу дотримано всіх вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, оскільки перед початком перевірки 23.02.2022 фахівцями Головного управління ДПС у Запорізькій області вручено позивачу під особистий підпис копію наказу на перевірку та його оригінал для огляду, оригінали направлень та службові посвідчення для огляду, що підтверджують підписи в розписках до направлень. За результатами фактичної перевірки встановлені порушення частин 1 та 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Зазначає, що ні під час перевірки, ні до заперечень на акт фактичної перевірки позивачем не надано жодного документа, який би спростовував факт зберігання пального. Більш того, не зважаючи на обізнаність про проведення перевірки та отримання запиту на надання документів на перевірку позивачем не надано посадовим особам контролюючого органу в повному обсязі всіх документів, пов`язаних з проведенням перевірки. Враховуючи наведене, просить приєднати пояснення до матеріалів справи та врахувати їх при прийнятті рішення.

Від позивача 01.09.2022 на адресу суду надійшло клопотання (вх. № 33609), яким просив суд долучити до матеріалів справи № 280/4382/22, в якості доказу, постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 у справі № 332/1503/22 за матеріалами про адміністративне правопорушення відносно нього за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 07.11.2022 витребувано у позивача докази по справі, а саме належним чином завірені копії документів, які підтверджують: наявність у позивача транспортних засобів; придбання/виготовлення/оренди споживчої тари для розміщення пального ємністю до 5 літрів, придбаного 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021; місце та спосіб зберігання пального, придбаного 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021; мету придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального, придбаного 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021; здійснення інвентаризації пального, придбаного 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021 (за наявності).

16.11.2022 позивачем на виконання вищевказаної ухвали суду супровідним листом (вх. № 43848) долучено до матеріалів справи копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобі та копії договорів оренди транспортних засобів. Щодо здійснення інвентаризації пального, придбаного 02.07.2021 на підставі акзцизної накладної № 44 від 02.07.2021 вказав, що така не проводилась. Щодо мети придбання, технічних характеристик використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсягів споживання, закупівлі та обставини використання пального, придбаного 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021 вказав, що пальне було придбане для використання у господарській діяльності. Споруди (обладнання, ємкості) для зберігання пального не придбавалось, на його балансі не перебувають. Звернув увагу суду на те, що пальне придбане 02.07.2021 на підставі акцизної накладної № 44 від 02.07.2021 не зберігалось, а одразу було використано у його господарській діяльності шляхом заправлення автомобілів.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 04.02.2020, номер запису: 0106271, за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області, Вознесенівське управління у м. Запоріжжі, Вознесенівська ДПІ (Дніпровський район м. Запоріжжя) як платник податків з 04.02.2020, основним видом економічної діяльності якого є 49.41. Вантажний автомобільний транспорт (а.с. 8).

У власності позивача перебувають наступні транспортні засоби:

- марки RENAULT, модель MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 94);

- марки RENAULT, модель MAGNUM 500, номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 97).

Також, у тимчасовому платному користуванні позивача перебувають наступні транспортні засоби:

- автомобіль: марки MAN, модель TGX 18.430, номерний знак НОМЕР_5 та напівпричіп: марки GEN TRAIL, модель TX 34CW2FAK1, номерний знак НОМЕР_6 , що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 27.03.2021 (а.с. 99-100);

- автомобіль: марки DAF, модель XF 95.400, номерний знак НОМЕР_7 та напівпричіп: марки KOGEL, модель SN34, номерний знак НОМЕР_8 , що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 30.03.2021 (а.с. 101-102);

- автомобіль: марки MAN, модель TGX 18400, номерний знак НОМЕР_9 та напівпричіп: марки WIELTON, модель N34, номерний знак НОМЕР_10 , що підтверджується договором оренди транспортних засобів від 06.04.2021 (а.с. 103-104).

На підставі доповідної записки начальника управління контролю за підакцизними товарами від 16.02.2022 № 731вн, заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області прийнято наказ від 18.02.2022 № 348-п про проведення фактичної перевірки позивача за період діяльності з 04.02.2020 по день закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів (а.с. 53-54, 56).

23.02.2022 на підставі направлень, виданих заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області, від 18.02.2022 № 530 та № 531, посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області розпочато проведення фактичної перевірки позивача.

У зв`язку із проведенням перевірки позивачу запропоновано надати не пізніше 22.02.2022 до приміщення контролюючого органу для перевірки оригінали наступних документів: первинні документи на товар (прибуткові та видаткові накладні, сертифікати, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, акти списання пального) за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; трудові договори (наказ на призначення) на посадових осіб; картки рахунків та оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку, в яких відображено залишки пального із зазначенням найменування в розрізі кодів УКТ ЗЕД, кількості та вартості на кінець кожного місяця за перевіряємий період (рахунок 281, 203, тощо); документи (власність/користування) на місця зберігання/реалізації пального, транспортні засоби, техніка, на резервуар (ємкість), в якому зберігається паливо з визначенням об`ємів; дані складського обліку щодо руху палива за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; акт інвентаризації пального станом на 01.07.2019, на кожне перше число місяця за перевіряємий період, та на день проведення перевірки; банківські виписки за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; паспорти, довідки про присвоєння РНОКПП керівника (для юридичної особи), головного бухгалтера (в разі наявності). ФОП, особи, яка проводила розрахункові операції: довідка про доходи за останні 6 місяців; документи, договори по виконання робіт та послуг, тощо (а.с. 55).

З примірником вказаного запиту позивач ознайомився 23.02.2022, що підтверджується особистим підписом позивача в графі отримав (а.с. 55).

В подальшому у зв`язку із веденням на території України воєнного стану строки проведення перевірки були зупинені з 24.02.2022, залишок невикористаних днів перевірки склав 4 доби.

06.06.2022 строки перевірки були поновлені і на підставі направлень від 06.06.2022 № 772 та № 772 посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області продовжено проведення фактичної перевірки позивача, строк проведення якої закінчився 09.06.2022 (а.с. 58-57).

10.06.2022 посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області був складений акт про результатами проведення фактичної перевірки з питань здійснення контролю за додержанням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими при виробництві, обліку, обігу, зберіганні та транспортуванні пального; виявлення порушень у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів за № 2291/08/01/09/ НОМЕР_11 (а.с. 9-10).

Позивач для ознайомлення та підписання вказаного акту перевірки не з`явився, у зв`язку із чим посадовими особами відповідача був складений акт від 10.06.2022 № 280/08-01-09/35696077 про неможливість вручення та підписання акту фактичної перевірки від 10.06.2022 № 2291/08/01/09/ НОМЕР_11 (а.с. 55).

З огляду на вказане, примірник акту перевірки від 10.06.2022 № 2291/08/01/09/ НОМЕР_11 направлявся на податкову адресу позивача засобами поштового зв`язку та був отриманий ним 14.06.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- частин 1 та 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (зі змінами та доповненнями);

- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (а.с. 9-10).

Ознайомившись із змістом акту та вважаючи його незаконним позивач 15.06.2022 звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із запереченням № 15/06-22/1 на акт перевірки від 10.06.2022 № 2291/08/01/09/, в якому зазначив, що у зв`язку із відсутністю з його боку порушень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» наявні підстави для скасування даного акту (а.с. 62-63).

Розглянувши вказане заперечення позивача Головне управління ДПС у Запорізькій області листом № 16542/6/08-01-09-01-07 від 29.06.2022 повідомило про те, що в наданих запереченнях не спростовано висновки акту фактичної перевірки, а тому висновки акту є правомірними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими та залишаються без змін (а. с. 64-67).

Отримавши вказаний лист позивач 04.07.2022 звернувся до податкового органу із запереченням № 04/07-22/1 в якому зазначив, що у передбаченому законом порядку його заперечення на акт перевірки від 10.06.2022 № 2291/08/01/09/ контролюючим органом не спростовані, а направлена на його адресу відповідь не відповідає фактичним обставинам справи та нормативно не обґрунтована, у відповідь на що Головне управління ДПС у Запорізькій області листом № 20749/6/08-01-09-01-07 від 19.07.2022 повідомив про те, що при розгляді його заперечень на акт перевірки виконані та дотримані всі норми, визначені законодавством України (а.с. 68-70).

В подальшому за результатами фактичної перевірки, з урахуванням поданих позивачем заперечень та на підставі наказу ДПС України від 28.03.2022 № 173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» (зі змінами внесеними наказами від 05.04.2022 № 185, від 11.04.2022 №187, від 22.04.2022 № 196, від 19.05.2022 № 237, від 25.05.2022 № 249, від 31.05.2022 № 276, від 09.06.2022 № 311) Головним управлінням ДПС у Вінницькій області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 04.07.2022 № 3657/02-32-09-02/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» у сумі 1020,00 грн. - за ненадання в повному обсязі документів, що належать або пов`язані з проведення перевірки;

- від 04.07.2022 № 3658/02-32-09-02/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції» у сумі 500000,00 грн. - за зберігання пального без наявності ліценції на таке зберігання (а.с. 11-14, 84-85).

Крім того, Заводським районним судом м. Запоріжжя, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДПС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, прийнято постанову від 12.08.2022 у справі № 332/1503/22, якою провадження по справі відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення. Вказана постанова набрала законної сили 23.08.2022 (а.с. 75-78).

Вважаючи, що відповідачем неправомірно винесені спірні податкові повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; (підпункт 19-1.1.1 цього пункту);

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 19-1.1.4 цього пункту);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 19-1.1.14 цього пункту);

- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16 цього пункту);

- забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 19-1.1.34 цього пункту);

- використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом (підпункт 19-1.1.46 цього пункту).

Згідно із пунктом 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, зокрема, мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 цього пункту);

- запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи(підпункт 20.1.6 цього пункту);

- здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів (підпункт 20.1.10 цього пункту);

- застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України (підпункт 20.1.19 цього пункту).

При цьому, за пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5. пункт 80.2 стаття 80 ПК України).

У пункті 80.7 статті 80 ПК України зазначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок встановлені статтею 81 ПК України,

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок встановлені статтею 81 Податкового кодексу України, у відповідності до пункту 81.1 якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Таким чином, аналіз зазначених норм свідчить про те, що право на проведення фактичної перевірки у службових осіб контролюючого органу виникає за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення до початку проведення такої перевірки оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

З метою надання територіальним органам ДПС методичної допомоги в організації контрольно-перевірочної роботи та чіткої взаємодії між структурними підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків Державною податковою службою наказом від 04.09.2020 № 470 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації).

Абзацом 2 пункту 1.2.2 Методичних рекомендацій передбачено, що при організації проведення документальної позапланової (крім перевірок, визначених у підпункті 1.2.3 цього пункту) або фактичної перевірки обґрунтовані пропозиції щодо необхідності її проведення оформлюються доповідною запискою (висновком) за підписом керівника відповідного структурного підрозділу, який має інформацію, що може слугувати підставою для проведення документальної позапланової або фактичної перевірки відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1.2.4 Методичних рекомендацій, продовження строків проведення документальних та фактичних перевірок здійснюється відповідно до статті 82 Кодексу за наказом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС, який здійснює (очолює) таку перевірку. Статтею 82 Кодексу не обмежується кількість наказів про продовження строків перевірки за умови дотримання визначеної цією статтею тривалості перевірки та забезпечення надання платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) копії зазначеного наказу та пред`явлення направлення з відміткою про продовження перевірки.

Як свідчать матеріали справи, наказ на проведення фактичної перевірки № 348-п від 18.02.2022 було винесено на підставі доповідної записки від 16.02.2022 № 731вн про проведення фактичної перевірки.

Зі змісту акту від 10.06.2022 № 2291/08/01/09/ судом встановлено, що фактичну перевірку розпочато з 23.02.2022, при цьому у зв`язку із запровадженням воєнного стану з 24.02.2022 строки проведення фактичної перевірки були зупинені.

В подальшому на підставі направлень на перевірку від 06.06.2022 № 773 та № 772 строки проведення фактичної перевірки позивача з 06.06.2022 були поновлені (а.с. 57).

Суд звертає увагу на те, що з вказаними направленнями позивач не був ознайомлений, більш того, в даних направленнях не зазначено на підставі якого наказу керівника територіального органу ДПС строк проведення фактичної перевірки був продовжений.

В матеріалах справи відсутній наказ про продовження строків проведення фактичної перевірки позивача, що в свою чергу суперечить наведеним вище вимогами податкового законодавства.

Щодо правових підстав, з яких було прийнято податкове повідомлення-рішення № 3658/02-32-09-02/ від 04.07.2022 про застосування фінансових санкцій у розмірі 500000,00 грн за зберігання пального без отримання ліцензії, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (стаття 1 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до приписів статті 15 Закону № 481/95-ВР, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ліцензії на всі види діяльності, передбачені цією статтею, видаються за умови обов`язкової реєстрації об`єкта оподаткування відповідно до вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Статтею 16 Закону № 481/95-ВР, зокрема передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до статті 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Судом встановлено, що позивачем здійснено придбання пального у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизель груп» у кількості 4065,62 л за акцизною накладною № 44 від 02.07.2021.

Позивачем пояснено, що придбане ним пальне було використане у господарській діяльності шляхом заправлення транспортних засобів, які знаходяться у його користуванні, в яких і зберігалось пальне, на підтвердження чого до суду надав копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та копії договорів оренди транспортних засобів (а.с. 94-104).

Проте, під час проведення фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області не встановлено місця чи місць зберігання позивачем пального, не виявлено ємностей, у яких би позивачем зберігалося пальне, не здійснено обстеження (перевірку) вмісту таких ємностей, а твердження відповідача про те, що позивачем зберігалося пальне є лише припущеннями контролюючого органу, які зроблено виключно на підставі аналізу акцизної накладної № 44 від 02.07.2021 та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд враховує правовий висновок зазначений Верховним Судом у постанові від 21.09.2022 у справі № 140/16490/20, в якому зазначено, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємкостей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що акцизним складом вважається приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом зберігання пального, проте не є акцизним складом, зокрема, паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої, а відтак, у разі зберігання пального у паливному баку безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої відсутній обов`язок отримувати ліцензію на право зберігання пального.

Відтак, висновки контролюючого органу, які зроблені виключно за результатом дослідження акцизної накладної № 44 від 02.07.2021 свідчать про здійснення певної господарської діяльності позивачем з придбання пального та його використання у власній господарській діяльності, проте не свідчать про факт зберігання позивачем придбаного пального.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем частин 1 та 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за яке до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 500000,00 грн., з чого слідує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 3658/02-32-09-02/ від 04.07.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення рішення № 3657/02-32-09-02/ від 04.07.2022, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1020,00 грн, у зв`язку з ненаданням контролюючому органу документів, суд зазначає наступне.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пунктів 85.6 та 85.7 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

З аналізу наведених норм слідує, що після початку проведення перевірки у платника податків виникає обов`язок надати усі документи, необхідні для проведення перевірки, а у разі відмови платника податків надати документи контролюючим органом складається акт відмови у наданні документів у довільній формі.

Як встановлено судом, позивач 23.02.2022 отримав під підпис запит контролюючого органу про надання документів до 22.02.2022 (а.с. 55).

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із проведення перевірки позивачу запропоновано надати не пізніше 22.02.2022 до приміщення контролюючого органу для перевірки оригінали наступних документів: первинні документи на товар (прибуткові та видаткові накладні, сертифікати, посвідчення якості, товарно-транспортні накладні, акти списання пального) за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; трудові договори (наказ на призначення) на посадових осіб; картки рахунків та оборотно-сальдові відомості бухгалтерського обліку, в яких відображено залишки пального із зазначенням найменування в розрізі кодів УКТ ЗЕД, кількості та вартості на кінець кожного місяця за перевіряємий період (рахунок 281, 203, тощо); документи (власність/користування) на місця зберігання/реалізації пального, транспортні засоби, техніка, на резервуар (ємкість), в якому зберігається паливо з визначенням об`ємів; дані складського обліку щодо руху палива за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; акт інвентаризації пального станом на 01.07.2019, на кожне перше число місяця за перевіряємий період, та на день проведення перевірки; банківські виписки за період, що зазначений в наказі на проведення фактичної перевірки; паспорти, довідки про присвоєння РНОКПП керівника (для юридичної особи), головного бухгалтера (в разі наявності). ФОП, особи, яка проводила розрахункові операції: довідка про доходи за останні 6 місяців; документи, договори по виконання робіт та послуг, тощо (а.с. 55), при цьому з примірником вказаного запиту позивач ознайомився 23.02.2022, тобто вже з пропуском строку визначеним контролюючим органом вказаним запитом.

З викладеного вбачається, що позивач був позбавлений можливості своєчасно надати перелічений запитом пакет документів, пов`язаних з проведенням перевірки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що запит про надання документів містить підписи головних державних інспекторів ГУ ДПС у Запорізькій області, якими була проведена фактична перевірка, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також у даному запиті відсутня печатка контролюючого органу, тоді як у відповідності до приписів пункту 73.3 статті 73 ПК України, запит про надання документів підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Відтак, запит про надання документів був оформлений з порушенням порядку щодо оформлення такого запиту, встановленого нормами пункту 73.3 статті 73 ПК України.

З огляду на наведені порушення, суд приходить до висновку, що позивач як платник податків був звільнений від обов`язку надавати відповідь на запит контролюючого органу.

Таким чином, суд дійшов висновку про неправомірність податкового повідомлення-рішення № 3657/02-32-09-02/ НОМЕР_11 від 04.07.2022 щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн та, як наслідок, наявність підстав для його скасування.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх податкових повідомлень-рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 5 010,20 грн., які підтверджуються платіжним дорученням № 0.0..1 від 22.07.2022, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надав суду такі документи: договір про надання професійної правової допомоги від 11.06.2022 № 11/06-2022, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Аквілія» в особі адвоката Рошияна Ігоря Вікторовича (далі - Договір); звіт (акт) до Договору; меморіальний ордер № @2РL593080 від 15.08.2022 про сплату 5000,00 грн. за надання професійної правової допомоги.

Відповідно приписів частин 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Відповідачем разом із відзивом на адміністративний позов було подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, в обґрунтування якого вказав, що сума витрат на професійну правнику допомогу у розмірі 5000,00 грн. є необґрунтованою та завищеною, не є співмірною із складністю справи. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18 зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розміру гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та значенню справи, з огляду на що просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20, від 16.03.2021 у справі № 20/12065/19.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Договору передбачено, що професійну правничу допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує в гривнях, платежі здійснюються без ПДВ, а саме:

- за представництво інтересів клієнта під час розгляду заперечень постійно діючою комісією ГУ ДПС у Запорізькій області - 1000 (одна тисяча) гривень;

- підготовка зауважень на протокол по справі про адміністративні правопорушення, пояснень до протоколу, у випадку складання відносно клієнта протоколу по справі про адміністративні правопорушення, підготування зауваження до протоколу, пояснення по суті, здійснити представництво інтересів клієнта під час складання протоколу про адміністративні правопорушення - 1000 (одна тисяча) гривень;

- у випадку отримання податкових повідомлень-рішень, скласти заяви про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення дії податкових повідомлень-рішень - із розрахунку 2000 (дві тисячі) гривень за податкові повідомлення-рішення, прийняті за однією фактичною перевіркою;

- скласти адміністративну позовну заяву про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень - 4000 (чотири тисячі) гривень за податковими повідомленнями-рішеннями, які були прийняті за однією фактичною перевіркою;

- здійснити представництво інтересів клієнта під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, справи адміністративної юрисдикції - із розрахунку одне судове засідання з розгляду протоколу по справі про адміністративне правопорушення - 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, одне засідання з розгляду справи адміністративної юрисдикції - 2000 (дві тисячі) гривень. У випадку, якщо судові засідання не відбулись із незалежних від адвоката причин, оплата зменшується на 50%.

Підпунктом 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що за результатами правничої допомоги складається звіт (акт), що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом професійної правничої допомоги і її вартість.

З наявного в матеріалах справи звіту (акту) до Договору судом встановлено, що Адвокатським бюро «Аквілія» в особі адвоката Рошияна Ігоря Вікторовича надані позивачу послуги наступного характеру:

- проаналізовано за Єдиним державним реєстром судових рішень останню практику Верховного Суду щодо розгляду аналогічних справ та прийнятих рішень, зокрема постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 540/4291/20;

- вивчено останні редакції нормативних актів, які регламентують порядок ліцензування операцій із зберігання палива, зокрема індивідуальну податкову консультацію, надану Державною фіскальною службою України 15.08.2019 за № 3814/6/99-99-12-02-02-15/ІПК;

- підготовлено заперечення на акт фактичної перевірки, здійснено представництво інтересів клієнта під час розгляду заперечень постійно діючою комісією ГУ ДПС у Запорізькій області;

- здійснено представництво інтересів клієнта під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, підготовлено зауваження до протоколу, пояснення по суті пред`явлення обвинувачення;

- складено адміністративну позовну заяву про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Загальна тривалість часу, який було витрачено адвокатом для надання професійної правничої допомоги складає - 27 годин.

Розглянувши даний звіт суд вважає за належне зауважити, що виокремлення адвокатом таких послуг як аналіз останньої практики Верховного Суду щодо розгляду аналогічних справ та вивчення останньої редакції нормативних актів, які регламентують порядок ліцензування операцій із зберігання палива є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з складання адміністративної позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Крім того, суд звертає увагу, що здійснення адвокатом представництва інтересів позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, підготовлення зауважень до протоколу, пояснень по суті, пред`явлення обвинувачення пов`язане з розглядом прави про адміністративне правопорушення, а у даній справі № 280/4382/22 суд розглядає питання щодо правомірності прийнятих ГУ ДПС у Вінницькій області податкових повідомлень-рішень.

Відтак, дослідивши надані докази понесених судових витрат на правничу допомогу, складності правовідносин та обсягу вчинених представником дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, суд вважає, що вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом є необґрунтованим та завищеним, оскільки адміністративна справа № 280/4382/22 розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження.

Відтак, на переконання суду, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4000,00 грн., яка відповідатиме критеріям співмірності та вимогам розумності.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 132, 134, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_11 ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, буд. 7, код ЄДРПОУ ВП 44069150), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 04.07.2022 № 3658/02-32-09-02/ про застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 500000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції», за кодом платежу - 21081103, винесене Головним управління ДПС у Вінницькій області.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 04.07.2022 № 3657/02-32-09-02/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять гривень) за платежем «Адміністративні штрафи та інші санкції», за кодом платежу - 21081103, винесене Головним управління ДПС у Вінницькій області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 5 010,20 грн. (п`ять тисяч десять гривень двадцять копійок) судового збору та 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич