Справа № 560/9765/22
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9765/22
УХВАЛА

21 листопада 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому , Державного бюро розслідувань про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заборгованності та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому №42-о/с від 17.08.2022 "Про звільнення ОСОБА_2 ".

2. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому №39 - о/с від 16.08.2022 "Про переведення ОСОБА_2 ".

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника фінансово-економічного відділу - головного бухгалтера Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

4. Стягнути із Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь позивача.

5. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому №36-о/с від 15.08.2022 "Про накладення (застосування) дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 ".

6. Стягнути із Державного бюро розслідувань недонараховану та невиплачену премію внаслідок незаконного відсторонення позивача від виконання службових обов`язків в розмірі 43 492,78 (сорок три тисячі чотириста дев`яносто дві гривні 78 копійок) на користь позивача.

7. Стягнути із відповідача - Державного бюро розслідувань моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

8. Стягнути із відповідача - Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому моральну шкоду в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень.

Ухвалою суду від 24.10.2022 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від Державного бюро розслідувань надійшов відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Вказує, що позивачка є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Від територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому надійшов відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити в судовому засіданні з викликом сторін.

Щодо зазначених клопотань суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч.4 ст.12 КАС України визначено перелік справ у спорах, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Виходячи з предмету позову, даний спір не належить до переліку, визначеного частиною четвертою статті 12 КАС України, відтак не підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Суд звертає увагу, що частиною шостою статті 12 КАС України визначені справи, які віднесені до справ незначної складності, однак жодних відсилок стосовно того, що такі справи за вказаним виключенням мають розглядатись за правилами загального позовного провадження, дана норма не містить.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2021 по справі №520/13014/2020 викладено правову позицію, згідно якої у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина шоста статті 12 КАС), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 КАС) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина четверта статті 257 КАС).

Якщо справа не належить до справ незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС, це не забороняє її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, як і не вимагає, щоб такий розгляд відбувався виключно за правилами загального позовного провадження (крім випадків, передбачених у частині четвертій статті 257 КАС).

За відсутності імперативних вимог до порядку розгляду справи (спрощеного або загального) презюмується, що суд розглядає (усі) адміністративні справи за правилами спрощеного позовного провадження; водночас, з урахуванням вимог, встановлених у частині третій статті 257 КАС, суд може прийняти рішення про розгляд певної справи (яку дозволено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження) за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на положення частини четвертої статті 12, частини четвертої статті 257 КАС України, прямої заборони розглядати цю справу у порядку спрощеного провадження немає. Навпаки, за відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суду дозволено розглядати цю справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, склад учасників, предмет доказування, суд дійшов висновку, що адміністративна справа підлягає розгляду саме за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, або в судовому засіданні з викликом сторін.

Також від Державного бюро розслідувань надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху, в якій вказує, що позивачем не сплачено судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди.

Суд зазначає, що згідно з положеннями пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Згідно з приписами частини першої статті 5 КАС України щодо способів судового захисту, які кореспондують з положеннями частини другої статті 245 КАС України щодо повноважень суду при вирішенні справи, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом: визнання протиправним і скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень - коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішують судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, позовну вимогу про відшкодування шкоди, заявлену в адміністративному судочинстві, обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий платіж сплачується, окрім випадків, які передбачать звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, є помилковим твердження відповідача щодо необхідності сплати судового збору в частині позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, та за подання якої судовий збір не справляється.

Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року в справі №405/8768/18, від 05 березня 2020 року в справі №597/664/18, від 14 січня 2021 року у справі № 205/10899/19.

Отже, підстави для залишення позовної заяви без руху з заявлених підстав відсутні.

Також Державне бюро розслідувань вважає, що адміністративний позов в частинні оскарження наказу ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 15.08.2022 № 36 о/с «Про накладення (застосування) дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » поданий до суду із порушенням строку визначеного у статті 78 Закону України «Про державну службу».

Вказує, що саме у положеннях Закону України «Про державну службу», який є у даному випадку спеціальним, врегульовано порядок та строки оскарження до суду рішення суб`єкта призначення про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Просить залишити без розгляду позов у цій частині.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає наступне.

До суду з цим позовом позивач звернувся 13.09.2022 (направивши його поштовим зв`язком).

Частинами 1, 2 статті 78 Закону України «Про державну службу» визначено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

При цьому, згідно статті 11 Закону України «Про державну службу» у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, частиною 5 статті 122 КАС України визначено місячний строк звернення до суду із позовом у справах, пов`язаних з проходженням публічної служби, який позивачем пропущено не було.

Що стосується посилань відповідача на статтю 78 Закону України «Про державну службу», то частиною першої даної норми регламентовано право державного службовця на оскарження рішень про накладення дисциплінарних стягнень до суду, яким позивач і скористався. А частина друга статті регламентує строки подачі скарг на рішення про накладення дисциплінарного стягнення, для яких встановлено 10 денний строк, а не строки звернення до суду з даною категорією позовів, які регламентовані нормами КАС України.

Таким чином, у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду також слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотань відповідачів про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін відмовити.

У задоволенні клопотань Державного бюро розслідувань про залишення позовної заяви без руху та без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.А. Божук