Справа № 200/3558/22
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року справа №200/3558/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Лещенко Олени Дмитрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі № 200/3558/22 (головуючий І інстанції суддя Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2016-2018 роки,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду, в якому просила визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області протиправною та зобов`язати вчинити дії щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2016-2018 роки.

Ухвалою суду від 16 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2016-2018 роки залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску, належним чином оформлених копій доказів перебування на службі в органах внутрішній справ та докази звільнення позивача від сплати судового збору.

Адвокатом позивача Лещенко Оленою Дмитрівною на виконання ухвали надано суду заяву, в якій вона просить суд відкрити провадження у справі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулась до суду щодо вирішення спору відносно складової заробітної плати -відпустки, на яку строк звернення працівником до суду не обмежується та на підставі документів, відповідно яких не оспорюється відповідачем той факт, що позивач працювала у нього в період 2016-2018 роки, але не визнає її право на отримання коштів за невикористану додаткову відпустку як учасник бойових дій.

Ухвалою суду від 27 червня 2022 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2016-2018 роки, та надано додатковий строк для їх усунення - десять днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, належним чином оформлених копій доказів перебування на службі в органах внутрішній справ та доказів звільнення або ж вказати про неможливість їх надання позивачем.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі № 200/3558/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки за 2016-2018 роки повернуто позивачеві.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року № 200/3558/22 та ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі № 200/3558/22 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Посилається на ту обставину, що компенсація за невикористану додаткову відпустку учаснику бойових дій є складовою грошового забезпечення поліцейського, а за загальним правилом на питання оплати праці строки не розповсюджуються. Крім того, повернення позовної заяви в такому випадку є обмеженням права на доступ до суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі № 200/3558/22 з тих підстав, що оскарження останньої не передбачено п. 1 ч. 1ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції, повертаючи 18 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , зазначив, що не були усунені недоліки позову. В ухвалі від 16 червня 2022 року в якості недоліків суд першої інстанції вказав, що клопотання про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом позивачем не подано та не вказано поважних причин пропуску цього строку. Крім того, до позовної заяви не додано доказів проходження служби в органах внутрішніх справ, не надано копію трудової книжки, наказ про звільнення тощо. За невідомих причин в оскарженій ухвалі суд роз`яснив, що позивач має право змінити предмет позовних вимог під час усунення недоліків позовної заяви.

За визначенням ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України занотовано: для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

Звернення до суду з вимогою стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені позовною давністю. На час відпустки за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 у справі № 800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Необхідно зазначити, що поновлення процесуальних строків на оскарження судових рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

В цій справі суд першої інстанції повинен був з`ясувати коли позивачеві стало відомо про порушення його прав.

За умови з`ясування такої обставини суд першої інстанції не позбавлений можливості застосувати вимоги п.п. 7, 8 ст. 240 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу , що ч. 5 ст. 78 КАС України занотовано: суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Позивач не повинен надавати копію наказу про звільнення зі служби, бо немає підстав вважати, що такий наказ був вручений позивачеві.

За таких обставин ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року про повернення позовної заяви ухвалена з порушенням норм процесуального права.

Приписами ст. 320 КАС України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема,: 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 292, 293, 311, 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лещенко Олени Дмитрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі № 200/3558/22 - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі № 200/3558/22 - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області направити до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню

Повне судове рішення складено 21листопада 2022 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв