Справа № 640/20049/20
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 листопада 2022 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Федотов І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКСОН КОМПАНІ" до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві, Державної податкової служби України визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Головне управління Державної податкової служби у м.Києві, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року зазначену апеляційну скаргу повернуто апелянту через невідповідність її вимогам ст. 296 КАС України.

11 липня 2022 року відповідач вдруге звернувся з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року зазначену апеляційну скаргу також було повернуто апелянту через невідповідність її вимогам ст. 296 КАС України.

28 жовтня 2022 року відповідач втретє звернувся з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року.

Проте, вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, ч.3 ст.298 КАС України, так як подана після закінчення тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято від 18 січня 2022 року.

Проте, апеляційна скарга подана втретє 28 жовтня 2022 року, тобто з пропуском тридцятиденного строку для подачі апеляційної скарги.

Разом з цим, апелянт в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на невизначеність у законодавстві чітких строків повторного звернення з апеляційною скаргою після її повернення апелянту.

Зазначає, що відповідачем постійно вживалися заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, а саме, первинну апеляційну скаргу було подано у строки визначені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Крім того, суд звертає увагу, у пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Поважною причиною пропуску строку для державних органів не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом або тимчасова відсутність таких коштів, тощо.

Суд у даному випадку приймає до уваги висловлену Верховним Судом позицію, що у питаннях сплати судового збору держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналіз рішень Верховного Суду у справах №№ 804/2863/16, 8226/2220/16, 507/1436/16-а, 823/440/16 та ін. дає підстави для висновку, що скаржник має надати суду достовірні та переконливі докази, що підтвердять існування об`єктивно існуючих та непереборних обставин, які унеможливили звернення суду протягом встановленого законом строку.

Суд звертає увагу, що апелянтом не вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б підтверджували неможливість останнього звернутись з апеляційною скаргою невідкладно після її повернення згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року, а також апелянт втретє звертаючись з апеляційною скаргу не надає документа про сплату судового збору або доказів щодо неможливості його сплати.

Таким чином клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження не підлягає задоволенню, так як апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження того, що останній був позбавлений можливості звернутись повторно з апеляційною скаргою невідкладно після її повернення Шостим апеляційним адміністративним судом, та не надано доказів, що апелянтом вчинялися дії спрямовані на усунення недоліків апеляційної скарги.

При цьому поновлення строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - "Закон № 3674-VI").

Відповідно до п. п. 2 п. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, в порушення зазначених правових норм, апелянтом не надано доказів сплати судового збору у розмірі 12612,00 грн. (2102 х 4 х 150% = 12612,00 грн.).

Несплачену суму судового збору належить перерахувати за реквізитами: отримувач - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA1026007, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - судовий збір, Шостий апеляційний адміністративний суд, № справи.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому посилається на відсутність коштів для сплати судового збору у зв`язку з обмеженням фінансування видатків податкового органу для сплати судового збору в умовах воєнного стану.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано статтею 8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб`єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Наведені апелянтом підстави стосуються адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень та не відносяться до жодної з умов, які передбачені законом, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити йому сплату судового збору.

Щодо посилання апелянта на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24.02.2022, колегія суддів зазначає, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного та систематичного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Водночас, апелянтом не надано жодних належних доказів, які б підтверджували неможливість останнього сплатити судовий збір .

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені Головним управлінням ДПС у м. Києві у клопотанні про відстрочення сплати судового збору обставини не можуть бути підставою для його задоволення.

Враховуючи наведене, клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому відповідно до ст.ст.169, 296 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням необхідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року та про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2022 року - залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя: Федотов І.В.