Справа № 640/35938/21
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Київ № 640/35938/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі Мельник Ольги Юріївни, Ларіної Таміли Олександрівни; Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі: Ларіної Таміли Олександрівни, Мельник Ольги Юріївни (далі - відповідач-1 та/або Комісія), Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач-2), Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач-3 та/або Секретаріат), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач-4, та/або Уповноважений) та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення результатів оцінювання (результат виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік»), прийнятого 02.11.2021 посадовими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: директора Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О. , в.о. заступником директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю. ;

2. Визнати протиправною бездіяльність Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зобов`язати відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» притягнути до дисциплінарної відповідальності членів комісії з щорічного оцінювання: директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіну Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. ;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 №1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 ;

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 №1595/К;

5. Поновити на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 ;

6. Стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.12.2021 по дату поновлення на посаді;

7. Стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь позивача витрати понесені нею по сплаті судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що висновки директора Департаменту щодо не виконання завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік є надуманими. ОСОБА_1 вказує, що нею детально досліджено проблемні питання у сфері додержання органами державної влади та місцевого самоврядування права на безпечне для життя та здоров`я довкілля у сфері управління відходами, а також питання удосконалення законодавства в частині перегляду показників гранично допустимих скидів у водні об`єкти. Приділено належної уваги дотриманню права громадян у сфері поводження з побутовими відходами, зокрема, здійснено аналіз нормативно-правового регулювання чинного законодавства та підготовлено пропозиції щодо його удосконалення. Разом із тим, за результатами проведення виїзного моніторингового візиту до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО - ЛІДЕР Т», Тернопільської міської ради щодо дотримання права людини на безпечне для життя та здоров`я довкілля у сфері поводження з відходами в період з 25.10.2021 - 28.10.2021 було виявлено та зафіксовано прогалини в законодавстві у сфері поводження з побутовими відходами і у Звіті підготовлено рекомендації Прем`єр-міністру України Шмигалю Д.А. надати доручення:

Міністерству охорони здоров`я України (далі - МОЗ) розробити та внести зміни до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження уніфікованої форми акта, складеного за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду контролю щодо дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 14.08.2020 № 1788, в частині затвердження акта з питань дотримання вимог санітарного законодавства в місцях видалення відходів (сміттєзвалищах).

Окрім того, позивач стверджує, що нею досліджувалось питання щодо погодження проекту наказу МОЗ України «Про затвердження Державних санітарно - гігієнічних правил і норм встановлення класу небезпеки відходів», за результатами яких надано відповідні рекомендації, позицію Уповноваженого (вих. №11980.2/11128/1/21/21/24.4 від 11.10.2021) щодо внесення відповідних змін або скасування наказу. В тому числі, було досліджено питання удосконалення законодавства в частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих від забруднення зворотними водами». Приділено достатньої уваги вивченню питання актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, проаналізовано чинне законодавство та підготовлено рекомендації щодо внесення змін до нього, які зазначено у Звіті довільної форми. Разом з цим, позивач стверджує, що за результатами ознайомлення з матеріалами оцінювання 17.11.2021 виявлено виставлення їй оцінки в 1 бал та відсутність у матеріалах Звіту у довільній формі. Також ОСОБА_1 стверджує про порушення її права на ознайомлення із результатами оцінювання, внаслідок зазначення в акті про відмову від його ознайомлення. Поряд цим позивач вказує, що обгрунтування зазначене у звіті сформовано із неналежним заповненням форми, виставлення балів та оцінок, що не відповідає критеріям. Водночас, ОСОБА_1 акцентувала увагу на тому, що її не було визначено з числа працівників Департаменту та не залучено до будь-якого складу моніторингової групи для проведення моніторингових візитів, стверджувала про неврахування керівником перед оціночною співбесідою обставини повідомлені позивачем щодо перебування на розгляду у Верховній Раді України основних проектів законів «Про управління відходами» та «Про державний екологічний контроль», які суттєво міняють підхід, визначення екологічних термінів та понять та переформатовують природоохоронне та екологічне законодавство.

Керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує, що у звіті та заповненої форми результатів виконання визначених завдань за відповідний рік позивачем щодо виконання завдання №1 зазначено загальну, неструктуровану та у більшості випадків запозичену без змін та аналізу інформацію, що не містить особистої думки. Відповідач-2 вказував, що Звіт позивача містить компіляцію (плагіат) досліджень, проведених іншими особами та організаціями та не містить інформацію про досягнення державним службовцем ключових показників результативності, ефективності та якості виконаних нею завдань, з урахуванням чого вважає безпідставними твердження позивача щодо формального підходу під час проведення її оцінювання, оскільки безпосереднім її керівником було встановлено першоджерела, з яких ОСОБА_1 скопіювала результати чужих досліджень. Відповідач-2 також зазначає, що позивачку не була ознайомлено із результатами оцінювання виключно внаслідок її дій - виклику органів поліції. Загалом відповідач-2 наполягає, що оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 проведено у відповідності з вимогами законів України «Про державну службу», «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.12017 №640 «Про затвердження Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців», внаслідок чого відсутні підстави для скасування рішення Комісії від 02.11.2021. Окремо відповідач-2 звернув увагу на те, що комісія щодо оцінювання результатів виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 не утворювалась.

Також у відзиві на позовну заяву Керівник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вказує про відсутність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності членів комісії з щорічного оцінювання: директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіну Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. , оскільки ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» такого питання не ставилось, рішення по ньому не приймалось.

У свою чергу позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, де остання вказує, що її безпосередній керівник перебувала тривалий час на лікарняному, а про призначення Мельник Ю.О. виконуючим обов`язки заступника Директора моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав стало відомо лише 02.11.2021. При цьому ОСОБА_1 вказує, що Мельник Ю.О. не здійснювала заповнення форми щодо результатів виконання завдань та виставлення балів, що суперечить вимогам пунктів 39-41 Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2007 №640. Поряд з цим позивач зазначає, у завданнях і ключових показниках на 2021 рік неозброєним оком помітно, що дата зазначена у них не відповідає її індивідуальній манері написання, зокрема нахилу та натиску в порівняні з підписом. Також позивач просила врахувати, що підготовка пропозицій та рекомендацій здійснюється за результатами участі працівником у проведених конференціях, семінарах, круглих столах, консультативних або координаційних радах, в яких остання участі не брала. Разом з цим, ОСОБА_1 наголошувала, що до переліку її посадових обов`язків не входить підготовка пропозицій та рекомендацій уповноваженим органам. При цьому, позивач зазначила, що нею надавались відповіді на запит про надання інформації про ініціативи з питань недопущення порушення прав осіб з інвалідністю внаслідок заборони використання пластикових соломинок відповідно до Директиви (ЄС) 20219/904 від 05.06.2019 щодо зменшення впливу деяких пластикових виробів на навколишнє природне середовище. Також позивач вказувала про те, що твердження відповідача-2 про її відмову поставити підпис щодо ознайомлення з результатами оцінювання не відповідають дійсності, а не надання для ознайомлення результатів оцінювання мало на меті, на переконання ОСОБА_6 , позбавлення її права на оскарження неправомірних дій в порядку статті 11 Закону України «Про державну службу». Водночас, позивач наполягає на тому, що нею були надані обґрунтовані позиції щодо перебування нормативно-правових актів на розгляді Верховної Ради України та вказано про розгляд її скарги поза межами робочого часу.

Представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини подано відзив на позовну заяву від 08.02.2022, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи аналогічні доводи, що буди викладені і Керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у відзиві на позовну заяву. Водночас представник відповідача-3 зазначив, що проведені позивачем дослідження без вжиття належних та ефективних заходів реагування на виявлені порушення не призводить до відновлення порушених прав громадян та не сприяють запобіганню їх порушенням у майбутньому. Також представник відповідача-3 наголошував, що проведення виїзного моніторингового візиту, який відбувся 25.10.2021-28.10.2021, а також надання рекомендації Міністерству охорони здоров`я України листом від 10.11.2021 не могли бути предметом оцінювання, оскільки були вчинені поза часовими межами, визначеними як у затверджених Завданнях, так і у графіках проведення оцінювання (січень-вересень 2021). При цьому, представник відповідача-3 у відзиві на позовну заяву зазначив, що не приймає остаточних індивідуальних актів, які тягнуть за собою початок або припинення відносин щодо проходження державної служби, з урахуванням чого належним відповідачем є Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, де вказує, що підставою її звернення до суду є недотримання вимог законодавства та протиправність дій учасників Комісії під час прийняття рішення у оцінюванні результатів щорічного оцінювання, тривала бездіяльність Керівника, а також не дотримання вимог Порядку №640 в частині вчасного ознайомлення з результатами оцінювання, в тому числі фахівцями служби Управління персоналом Секретаріату, не вирішення питання щодо перевірки на відповідність законодавству проведеного оцінювання, що, в свою чергу, призвело до незаконного звільнення. Разом з цим ОСОБА_6 зазначила, що на її думку Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є належним відповідачем у справі. Також позивач зазначає, що твердження про те, що оцінювання результатів службової діяльності відбулося безпосереднім керівником та виставлення нею балів нічним не підтвердженні. Водночас ОСОБА_6 вказала, що одноосібна підготовка головним спеціалістом ЦОВВ або уповноваженому органу не передбачено жодним нормативно-правовим актом. Також ОСОБА_6 підкреслила неодноразово висловлену раніше позицію в частині зухвалого та принизливого ставлення до неї з боку Директора, а також безпосереднього керівника відділу. Окрім цього позивач вказує, що Мельник О.Ю. не виставляла жодні бали, не ставила питання під час оцінювання, не заповнювала форму оцінювання, що є суттєвими порушеннями оцінювання, а Директором, як особою, яка визначила завдання і ключові показники державному службовцю, моніторинг виконання завдань не проводила взагалі. Позивач також вказувала, що одноосібне написання подань головним спеціалістом уповноваженим органам щодо удосконалення норм права, не передбачено законодавством. При цьому, ОСОБА_6 стверджує про безпідставність тверджень щодо дискреційності повноважень в частині оцінювання службової діяльності державного службовця.

Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини подано відзив на позовну заяву, де останній стверджує про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову. Суд вказує, що відзив на позовну заяву є аналогічним за змістом відзиву відповідача-2 та відповідача-3. Разом з цим, у відзиві на позовну заяву Уповноважений вказав, що надання оцінки встановлених суб`єктом оцінювання балів є фактично втручання судом у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, оскільки юридична оцінка повинна надаватись виключно у відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів на відповідність вимог чинного законодавства.

Позивачем подано відповідь на відзив, де нею зазначено фактично аналогічні доводи, що були викладені у раніше поданих відзивах на позовну заяву.

Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, де наголосив, що підготовка проекту акта реагування Уповноваженого, яким можуть бути надані пропозиції та рекомендації щодо усунення виявлених недоліків, є першим, тобто основним, посадовим обов`язком позивача. Відповідач-4 наполягав на відсутності підстав для задоволення позовних вимог, наводячи аналогічні підстави, що були викладені ним у відзиві на позовну заяву.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.12.2020 Директором Департаменту моніторингу економічних прав Т.О. Ларіна затверджено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік ОСОБА_1 (далі - завдання і ключові показники).

Згідно із завданнями та ключовими показниками позивачу були визначені наступні завдання із визначенням ключових показників результативності, ефективності та якості:

1. Дослідження проблематики дотримання права людини на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері управління відходами - 1) на 100% досліджено питання щодо дотримання прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері поводження з побутовими відходами. Виявлено прогалини у законодавстві та діяльності держави щодо забезпечення права на безпечне довкілля у зв`язку з переробкою відходів сміттєпереробними підприємствами; 2) підготовлено та направлено уповноваженими органом відповідні пропозиції та рекомендації; 3) здійснено аналіз нормативно-правового регулювання цієї сфери та підготовлено пропозиції щодо удосконалення законодавства;

2. Досліджено питання удосконалення законодавства у частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами» - 1) на 100% досліджено питання актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти; 2) здійснено аналіз міжнародного регулювання у цій сфері та європейської практики встановлення показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти; 3) направлено ініціативні листи до уповноважених органів, наукових установ та громадських організацій, що спеціалізуються на охороні довкілля з метою отримання позицій та рекомендацій з цього питання; розроблено рекомендації та пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства України у частині актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти та направлено уповноваженим органом.

Із вказаними завданнями та ключовими показниками ОСОБА_1 ознайомилась 24.12.2020.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 зі змінами, з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» завдань, а також для прийняття рішень щодо їх преміювання та планування службової кар`єри наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.10.2021 №1258/п «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями у 2021 році, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» наказано, серед іншого:

1. Затвердити список державних службовців Секретаріату Уповноваженого В6ерховної Ради України з прав людини, які замають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться 2021 році.

2. Визначити результати виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В», у строк згідно з графіком проведення визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2021 році.

Далі - Наказ №640.

Відповідно до Додатку №1 до Наказу №640 позивач включена до списків державних службовців Секретаріату Уповноваженого В6ерховної Ради України з прав людини, які замають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться у 2021 році.

Додатком 2 до Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.10.2021 №1258/п «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями у 2021 році, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» складено графік проведення визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2021 році, яким безпосередньо визначення обов`язком провідних спеціалістів, головних спеціалістів, заступників начальників відділів подати у строк до 25.10.2021 безпосередньому керівнику письмовий звід у довільній формі (у випадку прийняття рішення державним службовцем про складення звіту) та заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» і «В» за відповідний рік згідно з додатком 8 до Порядку (далі - Форма щодо результатів виконання завдань) в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання (т. 1, а.с. 20).

25.10.2021 в Секретаріаті Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зареєстровано за №24.4/14157-21 звіт виконання завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В» головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_1 .

02.11.2021 посадовими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: директором Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О., в.о. заступника директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю. складено та підписано Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік із визначенням середнього балу - 1 бал, оцінка «негативна». В обгрунтування оцінки зазначено наступне: завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання (далі - результати).

На вказаному документі ОСОБА_1 викладено незгоду із вказаними результатами датовану 04.11.2021.

У той же час, в матеріалах справи наявний акт про не підписання результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік, на якому міститься відмітка позивача від 17.11.2021 про не згоду із зафіксованими обставинами.

Надалі, відповідно до статті 44 Закону України «Про державну службу», Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 зі змінами Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини видано наказ від 16.12.2021 №1562/п «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» у 2021 році», яким, серед іншого затверджено відповідні результати в частині, що стосуються позивача (далі - оскаржуване та/або спірне рішення, наказ №1562/п) (т. 1, а.с. 182).

Додатком до вказаного наказу Керівником служби управління персоналом складно висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна» (т. 1, а.с. 183).

В подальшому, відповідно до статті 10 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» відповідачем-4 видано наказ №1595/к від 23.12.2021, яким наказано звільнити ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, із займаної посади 24.12.2021 у зв`язку із отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2021 рік (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №3, наказ №1595/к).

Підставою для прийняття спірного наказу №1595/к є наказ №1562/п.

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Статтею 1 вказаного закону регламентовано, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону № 889-VIII прийняття на державну службу, просування по службі державних службовців, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, здійснюються з урахуванням категорій посад державної служби та рангів державних службовців як виду спеціальних звань, що їм присвоюються.

У відповідності до частини 1 статті 44 Закону № 889-VIII результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення) (ч. 2 ст. 44 Закону № 889-VIII).

За правилами частини 3 статті 44 Закону № 889-VIII оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

У той же час частинами 4-11 статті 44 Закону № 889-VIII встановлено наступне.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Керівник державної служби в апараті органу законодавчої та судової влади може проводити оцінювання результатів службової діяльності державних службовців з урахуванням особливостей проходження державної служби в апараті таких органів.

Процедура проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) державних службовців, які займають посади державної служби категорій "А", "Б" і "В" визначає Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 (далі - Порядок №640).

У відповідності до пунктів 2-5 Порядку №640 метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри.

Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "А"; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В"; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (п. 7 Порядку №640).

Поряд з цим, положеннями пунктів 9-13, 15-17 Порядку №640 оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Оформлення документів, передбачених цим Порядком, здійснюється його учасниками у паперовій формі з використанням власноручних підписів або в електронній формі з накладенням кваліфікованих електронних підписів.

Обговорення та співбесіди з учасниками оцінювання, передбачені на відповідних етапах оцінювання, можуть проводитися за фізичної присутності учасників або дистанційно шляхом застосування технічних засобів.

Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Визначення завдань і ключових показників для заступників керівників здійснюється після визначення завдань і ключових показників для їх керівників.

Визначені державному службовцю завдання і ключові показники зберігаються в його особовій справі, а їх копії - у державного службовця та його безпосереднього керівника.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань.

Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку.

Завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.

Завдання і ключові показники для державного службовця на поточний рік визначаються у січні - вересні цього року в разі призначення (переведення) на посаду державної служби, виходу на роботу після відсутності на службі у випадках, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 14 цього Порядку, поновлення на посаді державної служби. Такі завдання і ключові показники визначаються протягом десяти робочих днів після призначення (переведення) або виходу на роботу.

Якщо завдання і ключові показники для державного службовця (крім державного секретаря міністерства) неможливо визначити у строки, передбачені цим пунктом, у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю, відпусткою або професійним навчанням, вони визначаються протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу, а в разі відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень) - протягом п`яти робочих днів після початку виконання посадових обов`язків. Завдання і ключові показники для таких державних службовців на поточний рік не визначаються, якщо вихід на роботу або початок виконання посадових обов`язків настають у жовтні - грудні цього року.

Для державних службовців, які перебувають у службових відрядженнях, завдання і ключові показники визначаються в установленому порядку.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Для визначення результатів виконання завдань суб`єктом призначення приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається:

список державних службовців;

строк визначення результатів виконання завдань;

доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

Строк визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", встановлюється з урахуванням того, що результати виконання завдань безпосередніх керівників визначаються після результатів виконання завдань підпорядкованих їм державних службовців.

Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".

Наказ (розпорядження) керівника державної служби у відповідному державному органі про преміювання державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", "Б" і "В" та отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання, видається на підставі затвердженого висновку (висновків).

Аналіз вказаних положень Закону № 889-VIII у взаємозв`язку із положеннями Порядку №640 дає суду підстави дійти до наступних висновків.

По-перше, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

По-друге, оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених на наступний рік у грудні року, що передує звітному, з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції. При цьому, завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні. Визначені державному службовцю завдання і ключові показники зберігаються в його особовій справі, а їх копії - у державного службовця та його безпосереднього керівника. Кількість завдань має становити від двох до п`яти.

По-третє, після визначення завдань та ключових показників проводиться визначення результатів виконання завдань у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань. З метою забезпечення визначення результатів виконання завдань приймається наказ (розпорядження), в якому зазначається: список державних службовців; строк визначення результатів виконання завдань; доручення, необхідні для організаційного забезпечення проведення цього етапу оцінювання (у разі потреби).

В четверте, після визначення результатів виконання завдань проводиться третій етап оцінювання службової діяльності державного службовця, а саме затвердження висновку наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 24.12.2020 Директором Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О. затверджено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік ОСОБА_1 , із якими остання ознайомилась 24.12.2020.

У той ж час, як вже було вказано судом вище, наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 11.10.2021 №1258/п «Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями у 2021 році, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» наказано, зокрема, затвердити список державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які замають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться 2021 році та визначити результати виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В», у строк згідно з графіком проведення визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорій «Б» та «В» у 2021 році.

Відповідно до Додатку №1 до наказу №640 позивач включена до списків державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які замають посади державної служби категорій «Б» та «В», визначення результатів виконання завдань яких проводиться 2021 році.

Отже, аналіз вказаного дає суду підстави дійти до однозначного висновку, що визначення завдань і ключових показників та визначення результатів виконання завдань в частині, що стосується ОСОБА_1 було здійснено із дотриманням вимог Порядку №640.

Між тим, суд при наданні оцінки твердженням позивача, які викладені у відповіді на відзив на позовну заяву від 18.07.2022 (т. 4, а.с. 18) щодо того, що під час поетапного оцінювання, зокрема визначення завдань та ключових показників не дотримано вимоги підпункту 2 пункту II, та вимог підпункту 3-4 пункту II, пункту IV Методичних рекомендацій щодо визначення завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», моніторингу їх виконання та перегляду, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби №217-20 від 20.11.2020, виходить із наступних мотивів.

Так, як вже було вказано судом вище, згідно вимог пунктів 5-6 Порядку №640 державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - висновок).

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, надає консультативну допомогу учасникам оцінювання та здійснює заходи щодо організації оцінювання.

Суд вказує, що із завданнями та ключовими показниками від 24.12.2020 позивач ознайомилась 24.12.2020, жодних зауважень щодо останніх ОСОБА_1 під час ознайомлення із ним не наведено. Матеріали справи не містить звернення позивача за консультативною допомогою до Служби управління персоналу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу оцінювання. Також, вказані доводи не були покладені в основу скарги щодо захисту прав на державну службу, адресовану Керівнику Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Отже, всі доводи ОСОБА_1 в частині недотримання суб`єктом владних повноважень вимог чинного законодавства при визначенні завдань і ключових показників не оцінюються судом по суті.

Водночас, посилання позивача у відповіді на відзив від 28.01.2022 (т. 3, а.с. 4) на те, що у завданнях дата не відповідає індивідуальній манері, нахилу та натиску в порівняні з її підписом суд також відхиляє, оскільки жодних належних та достатніх доказів на підтвердження зазначеного ОСОБА_1 до суду не надала.

Раз з тим, аналізуючи матеріали справи суд вказує, що позивач фактично не погоджується із визначенням відповідачем-1 результатів виконання завдань та в подальшому, затвердженим відповідачем-4 висновку на підставі результатів виконання завдань.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 в цій частині слід врахувати наступне.

Пунктами 33-34 Порядку №640 завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

Завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).

Пунктами 37, 38, 39 Порядку №640 визначено, що для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.

Перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Аналіз вказаних положень дає суду підстави дійти до висновку, що після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні.

Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Додатком №4 до Порядку №640 визначено критерії виставлення балів, згідно якого 1 бал виставляється державному службовцю у разі коли завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.

ОСОБА_1 вказує на те, що форма згідно додатку №8 заповнювалась Директором Ларіною Т.О. , а не безпосереднім керівником, проте такі доводи позивача не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог, адже належних та достатніх доказів на підтвердження зазначеного ОСОБА_1 не надано.

Також судом відхиляються посилання позивача щодо обставин повідомлення її про те, що Мельник Ю.А. є її безпосереднім керівником лише з 02.11.2021, відсутність будь-яких резолюцій документів ОСОБА_1 чи відповідних погоджень Мельник Ю.А. , оскільки наведене не входить до предмету доказування в межах даної адміністративної справи.

Суд наголошує, що матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження обставин не призначення Мельник Ю.А. виконуючим обов`язки заступника директора департаменту - начальника відділу прав на безпечне довкілля, а навпаки підтверджують зворотне.

Так, згідно із наказом Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №588/6 від 21.10.2021, зокрема пунктом 2 передбачено, що на час відпустки ОСОБА_9 виконання обов`язків заступника директора департаменту - начальника відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини покладено на Мельник Ольгу Юріївну , головного спеціаліста відділу земельних прав Департаменту моніторингу економічних прав.

Разом з цим, при вирішенні спору по суті суд залишає без уваги всі доводи позивача в частині відсутності досвіду у Мельник О.Ю. тощо, оскільки дані обставини не входять до предмету доказування в межах даної адміністративної справи, оскільки її предметом не є наказ Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №588/6 від 21.10.2021.

При цьому, суд наголошує, що спірне рішення №1 підписано як безпосереднім керівником ОСОБА_1 - Мельник Ю.А. , так і керівником самостійного структурного підрозділу - Ларіною Т.О .

Таким чином, доводи ОСОБА_1 в цій частині судом відхиляються як безпідставні.

Що ж стосується тверджень позивача в частині порушення порядку ознайомлення із результатами виконання завдань (оскаржуване рішення №1) слід звернути увагу на наступне.

Так, в матеріалах справи наявний акт про не підписання результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік, на якому міститься відмітка позивача від 17.11.2021 про не згоду із зафіксованими обставинами.

У вказаному акті зазначено про те, що ОСОБА_1 вийшла з кабінету, де проводилася оціночна співбесіда. Форму було надруковано для ознайомлення, однак вона була відсутня на робочому місці у кабінеті №11 за адресою: АДРЕСА_1 та на робоче місце не повернулась.

Слід вказати, що позивач не заперечує обставин того, що вона не перебувала у кабінеті №11 за адресою: АДРЕСА_1 , однак вказує, що вона не відмовлялась від підписання акту, їй не було повідомлено про необхідність повернутися до приміщення з метою ознайомлення з результатами оцінювання, а також стверджує про те, що 03.11.2021-04.11.2021 їй не було повідомлено про складання відповідного акту та щодо необхідності ознайомлення з результатами оцінювання.

Позивач стверджує, що такі дії відповідача-1 були спрямовані на обмеження її в реалізації права щодо оскарження результатів оцінки, передбаченого статтею 11 Закону №889-VIII.

Суд частково погоджується із доводами ОСОБА_1 в цій частині з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи наявний лист виконуючого обов`язки Служби управління персоналу Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, у відповідності до якого згідно із даними комплексної системи контролю доступу працівників Секретаріату зафіксовано вхід ОСОБА_1 до приміщення за адресою АДРЕСА_2 02.11.2021 о 17:19, вихід - о 18:29.

Отже, твердження позивача, що остання перебувала в іншому приміщенні та не відмовлялась від ознайомлення з результатами оцінювання є підтвердженими належними та достатніми доказами.

Частиною 4 статті 44 Закону № 889-VIII регламентовано, що державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Окрім цього, суд вважає за доцільне вказати, що згідно із статтею 11 Закону № 889-VIII у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Крім того, пунктами 47-50 Порядку №640 визначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу".

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.

Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

У разі прийняття рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця щодо цього державного службовця повторно проводяться такі етапи оцінювання: визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Зазначені етапи оцінювання проводяться:

не пізніше двох місяців після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "А", у порядку, передбаченому пунктами 22-30 цього Порядку;

не пізніше одного місяця після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", у порядку, передбаченому пунктами 37-41 цього Порядку.

Варто наголосити, що ОСОБА_1 реалізувала своє право, передбачене статтею 11 Закону № 889-VIII та Порядком №640, а саме подала Керівнику Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини скаргу щодо захисту прав на державну службу (вх. 24.4/15937-21 від 19.11.2021), яка була розглянута остатнім та листом від 07.12.2021 №37.1/17038-21 повідомлено про відсутність порушення права на державну службу.

Отже, суд враховує, що позивач не була ознайомлена під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання із результатами такого оцінювання, проте вказані обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для скасування таких результатів, оскільки нею реалізовано право, передбачене статтею 11 Закону № 889-VIII та Порядком №640 на оскарження результатів оцінювання і відповідна скарга розглянута Керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини по суті.

Тобто, порушення строків ознайомлення з результатами оцінювання не призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача в частині права на оскарження таких результатів.

Що ж стосується безпосередньо результатів оцінювання, суд вважає за необхідне з акцентувати увагу на наступному.

Як вже було вказано судом вище, 24.12.2020 Директором Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О. затверджено завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2021 рік ОСОБА_1 .

Згідно із завданнями та ключовими показниками позивачу були визначені наступні завдання із визначенням ключових показників результативності, ефективності та якості:

І. Дослідження проблематики дотримання права людини на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері управління відходами:

1) на 100% досліджено питання щодо дотримання прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері поводження з побутовими відходами. Виявлено прогалини у законодавстві та діяльності держави щодо забезпечення права на безпечне довкілля у зв`язку з переробкою відходів сміттєпереробними підприємствами;

2) підготовлено та направлено уповноваженим органам відповідні пропозиції та рекомендації;

3) здійснено аналіз нормативно-правового регулювання цієї сфери та підготовлено пропозиції щодо удосконалення законодавства;

ІІ. Досліджено питання удосконалення законодавства у частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами»:

1) на 100% досліджено питання актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти;

2) здійснено аналіз міжнародного регулювання у цій сфері та європейської практики встановлення показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти;

3) направлено ініціативні листи до уповноважених органів, наукових установ та громадських організацій, що спеціалізуються на охороні довкілля з метою отримання позицій та рекомендацій з цього питання;

4) розроблено рекомендації та пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства України у частині актуалізації показників гранично допустимих скидів забруднюючих речових у водні об`єкти та направлено уповноваженим органом.

Як свідчать Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік (далі - Результати, т. 1, а.с. 23-29) позивачу встановлено середній бал 1 із наступним обґрунтуванням оцінки «завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання», в деталізації компетенції вказано про необхідність в повному обсязі виконувати завдання на відповідний рік.

Також в Результатах вказано про наступне.

Щодо першого завдання: завдання виконано частково: по першому завданню - не виконані ключові показники результативності, ефективності та якості №2, №3, а саме не підготовлено та не направлено уповноваженим органам пропозиції та рекомендації, а також не підготовлено пропозиції щодо удосконалення законодавства. Результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання.

Щодо другого завдання: завдання виконано частково: по першому завданню - не виконані ключові показники результативності, ефективності та якості №3, №4, а саме не направлено уповноваженим органам, науковим установам та громадським організаціям ініціативні листи з метою отримання відповідних пропозицій та рекомендацій. Також не розроблено рекомендації та пропозиції щодо змін до чинного законодавства і не направлено уповноваженим органам. Результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання.

У відповіді на відзив на позовну заяву від 28.01.2022 (т. 3, а.с. 1-38) позивач вказує, що відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав, затвердженої Керівником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України Федорович Н.В. від 18.01.2021 (далі - Інструкція) до обов`язків головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав не входить підготовка пропозицій та рекомендацій уповноваженим органам.

Суд оцінюючий вказані твердження ОСОБА_1 вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, з огляду на наступне.

Парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції на постійній основі здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений), який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України врегульовано статтею 1 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі - Закон № 776/97-ВР).

Статтею 10 Закону № 776/97-ВР регламентовано, що для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Структура секретаріату, розподіл обов`язків та інші питання щодо організації його роботи регулюються Положенням про секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Положення). На працівників секретаріату поширюється дія Закону України "Про державну службу". Положення та кошторис секретаріату затверджуються Уповноваженим у межах кошторису витрат, пов`язаних із діяльністю Уповноваженого. Призначення на посаду та звільнення працівників секретаріату здійснюються Уповноваженим.

При Уповноваженому з метою надання консультаційної підтримки, проведення наукових досліджень, а також вивчення пропозицій щодо поліпшення стану захисту прав і свобод людини і громадянина може створюватися консультативна рада (яка може діяти і на громадських засадах) із осіб, що мають досвід роботи в галузі захисту прав і свобод людини і громадянина.

Згідно із статтею 15 Закону № 776/97-ВР актами реагування Уповноваженого щодо порушень положень Конституції України, законів України, міжнародних договорів України стосовно прав і свобод людини і громадянина є конституційне подання Уповноваженого та подання Уповноваженого до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових і службових осіб.

Конституційне подання Уповноваженого - акт реагування до Конституційного Суду України щодо вирішення питання про відповідність Конституції України (конституційності) закону України чи іншого правового акта Верховної Ради України, акта Президента України та Кабінету Міністрів України, правового акта Автономної Республіки.

Подання Уповноваженого - акт, який вноситься Уповноваженим до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадовим і службовим особам для вжиття відповідних заходів у місячний строк щодо усунення виявлених порушень прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Інструкції (т. 4, а.с. 35) основними обов`язками головного спеціаліста Відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав, метою посади якого є забезпечення реалізації повноважень Уповноваженого у сфері здійснення парламентського контролю за дотриманням права на безпечне довкілля, є серед іншого участь у підготовці проектів конституційних подань Уповноваженого; забезпечення підготовки проектів подань до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань, підприємств, установ та організацій, незалежно від їх форми власності та їх посадових і службових осіб щодо усунення виявлених та запобігання порушених прав і свобод людини і громадянина у сфері прав на безпечне довкілля.

Отже, визначені завдання позивачу із визначеними ключовими показниками їх виконання відповідають посадовій Інструкції останньої, з якою, у свою чергу ОСОБА_1 ознайомлена під підпис (т. 4, а.с. 37).

Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованими твердження позивача в цій частині та зазначає, що останні не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог.

Також не можуть бути враховані при вирішенні спору по суті посилання позивача на Методичні рекомендації щодо визначення завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», моніторингу їх виконання та перегляду, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби №217-20 від 20.11.2020 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 12.08.2021 №129-21) та обґрунтування позиції на оціночній співбесіди про обставини розгляду у Верховній Раді України основних проектів законів «Про управління відходів» та «Про державний екологічний контроль», та у разі прийняття останніх сама по собі відпадає необхідність щодо внесення змін до підзаконних нормативно-правих актів, оскільки вказане жодним чином не впливає на необхідність виконати державним службовцем (позивачем) завдання та ключові показники.

Тобто, перебування на розгляді Верховної Ради України проектів законів України «Про управління відходів» та «Про державний екологічний контроль» не вказує про відсутність необхідності виконання ОСОБА_1 завдань та ключових показників на 2021 рік.

Що ж стосується посилання позивача на те, що нею в порядку виконання своїх посадових обов`язків надавалися відповіді на запит про надання інформації про ініціативи з питань недопущення прав осіб з інвалідністю внаслідок заборони використання пластикових соломинок відповідно до Директиви (ЄС) 20219/904 від 05.06.2019 про зменшення випливу деяких виробів на навколишнє середовище суд відмітить, що наведене прямо не стосується визначених ОСОБА_1 завдань та ключових показників їх виконання.

Суд наголошує, що завданнями було визначено дослідження проблематики дотримання права людини на безпечне для життя і здоров`я довкілля у сфері управління відходами та дослідження питання удосконалення законодавства у частині перегляду показників гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.1999 №465 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами».

Тобто, надання відповіді на запит про надання інформації про ініціативи з питань недопущення прав осіб з інвалідністю внаслідок заборони використання пластикових соломинок відповідно до Директиви (ЄС) 20219/904 від 05.06.2019 про зменшення впливу деяких виробів на навколишнє середовище, на переконання суду, відноситься до поточної діяльності позивача як державного службовця, проте не вказує на виконання нею завдань та ключових показників, які були визначені на 2021 рік.

Водночас, при вирішенні спору по суті суд враховує, що позивачем було повідомлено, що нею, за наслідком проведення моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) було встановлено відповідні порушення (проблеми), за наслідком якого готуються ініціативні листи до відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування для вжиття відповідних заходів реагування.

Суд вказує, що вказаний моніторинг був проведений у період з 25.10.2021-28.10.2021, тобто до дати проведення результатів оцінювання державного службовця (позивача), а тому, на переконання суду, мали бути враховані відповідачем-1 при проведенні відповідного оцінювання.

Твердження Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про зворотне суд відхиляє як необґрунтовані.

При цьому, суд наголошує, що залучення позивача до проведення моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) здійснено 25.10.2021 не в залежних від останньої обставин. Суд відмічає, що станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження залучення ОСОБА_6 до участі в проведенні моніторингу будь-яких інших суб`єктів раніше 25.10.2021, відмову останньої у проведенні такого моніторингу чи наявність будь-яких інших фактів, які б вказували на ухилення позивача від вчинення таких дій. Додатково в цій частині слід звернути увагу також на те, що в матеріалах справи наявна службова записка про погодження складу моніторингової групи та направлення у відрядження 20.07.2021 до ТОВ «ЕКО-СЕРВІС», серед іншого ОСОБА_1 (т. 4, а.с. 186), однак 20.07.2021 повідомлення про неможливість здійснення моніторингу, внаслідок відсутності технічної можливості забезпечення автомобілем (т. 4, а.с. 186). Отже, за висновком суду, стверджувати про те, що позивач не вчиняла жодних дій з метою виконання завдань та ключових показників ефективної діяльності державного службовця на 2021 рік не вбачається за можливе.

Також у звіті позивача (т. 2, а.с. 121) щодо першого завдання вказано, що нею досліджувалося питання щодо погодження проекту наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Державних санітарно-гігієнічних прав в норм встановлення класу небезпеки відходів», надано відповідні рекомендації за позицією Уповноваженого (вих. №11980.2/11128/1/21/21/24.4 від 11.10.2021) щодо внесення відповідних змін.

Аналізуючи вказані обставини у своїй сукупності суд вважає, що проводивши оцінювання ОСОБА_6 відповідач-1 не дослідив в повній мірі всі обставини виконання/невиконання останньою завдань та ключових показників ефективності державного службовця, які обставини мали виплив на їх не виконання чи не повне виконання, що на переконання суду мало своїм наслідком не об`єктивне (формальне) визначення балів такому службовцю (позивачу).

Водночас, суд наголошує на тому, що критерії визначення балів, передбачені Додатком №5 до Порядку №640 і суд не вправі встановлювати державну службовцю відповідні бали, у разі не врахування суб`єктом оцінювання всіх обставин справи, які мають вплив та/або мали б вплив на результати такого оцінювання державного службовця.

Тобто, за висновком суду, відповідач-1 оцінивши діяльність позивача в 1 бал не врахував обставини, які викладені нею у звіті виконання завдань державного службовця, не врахував обставини проведення нею моніторингу ТОВ «ЕКО-ЛІДЕР Т» (Малашівське сміттєзвалище твердих побутових відходів) із наданням безпосередньо обґрунтованих висновків щодо наведеного.

Всі доводи відповідачів в частині того, що позивачем фактично самостійно не досліджувалось законодавство, використано плагіат, тобто дослідження, проведені іншими суб`єктами суд відхиляє, оскільки наведене не відображено в Результатах оцінювання, а навпаки зазначено, що в цій частині завдання та ключові показники ОСОБА_1 виконано.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Між тим, за правилами пунктів 39-41 Порядку №640 оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

У разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

Служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

У разі коли жодне із завдань державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", не підлягає оцінюванню, а також у випадку, передбаченому абзацом четвертим пункту 40-1 цього Порядку, висновок не затверджується. Відповідні відомості зазначаються в особовій картці такого державного службовця.

Як вже було вказано судом вище, приписами частини 7 статті 44 Закону № 889-VIII встановлено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Виходячи зі змісту наведеної норми предметом оскарження в судовому порядку може бути саме висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця.

Дії безпосереднього керівника позивача, які полягали у заповненні форми щодо результатів виконання завдань державним службовцем (позивачем) є проміжним етапом у процедурі оцінювання державних службовців.

Так, Додаток 8 до Порядку № 640 є документом, який фіксує факт здійснення безпосереднім керівником оцінки результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", і є носієм інформації для формування відповідного висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В".

Отже, у межах спірних правовідносин, визначена Додатком 8 до Порядку № 640 форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем не є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини 1 статті 2 КАС України. При цьому, дії безпосереднього керівника позивача щодо заповнення такої форми та включення до неї певних висновків шляхом проставляння відповідного балу не породжують обов`язкових юридичних наслідків у межах спірних правовідносин, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

З аналізу пунктів 40, 41 Порядку № 640 слідує, що висновок щодо результатів оцінювання готується службою управління персоналом на підставі оформленої безпосереднім керівником державного службовця в установленому порядку форми щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", яка передбачає проставляння балів для оцінення результатів службової діяльності державним службовцем.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі № 420/7110/19

Суд відмічає, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення результатів оцінювання (результат виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 , яка займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік»), прийнятого 02.11.2021 посадовими особами Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини: директора Департаменту моніторингу економічних прав Ларіною Т.О. , в.о. заступником директора Департаменту моніторингу економічних прав - начальника відділу права на безпечне довкілля Мельник О.Ю .

Між тим, наведений спосіб захисту порушеного права визначений ОСОБА_6 у позовній заяві невірно, адже безпосередньо висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна», складений Керівником служби управління Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 17.12.2021, що й породжує зміну її прав та обов`язків, адже в розумінні Закону №889-VIII є підставою для звільнення.

Більше того, суд наголошує, що згідно з повідомлених відповідачем-2 обставин комісія з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не створювалась.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини суд вважає, що Висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна», складений Керівником служби управління Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини є таким, що не відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак позовні вимоги у пункті 1 прохальної частини підлягають до задоволення у формулюванні, яке вказано судом із виходом за межі позовних вимог в цій частині.

Як наслідок, враховуючи положення Порядку №640 суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 №1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 з огляду на їх похідний характер.

Водночас слід наголосити, що при вирішенні даного спору по суті суд не формує висновки в частині того, що завдання та ключові показники ефективної діяльності позивача, як державного службовця на 2021 рік є виконаними нею в повному обсязі, а зазначає, що при їх оцінці відповідачами не враховано обставини, які зазначені вище та впливали або могли мати виплив на результат оцінюванні державного службовця (позивача).

При цьому, щодо посилання відповідачів на дискреційні повноваження безпосереднього керівника позивача при визначенні балів за виконання завдань, то слід зазначити що виходячи з практики Європейського Суду з прав людини надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006 року, рішення у справі «Malone v. United Kindom» від 02.08.1984 року).

Європейським Судом з прав людини висловлено правову позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» від 31.07.2008 року, рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» від 22.11.1995 року, рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд проти Кіпру» від 21.07.2011 року, рішення у справі «Путтер проти Болгарії» від 02.12.2010 року).

Відповідно до пункту 49 Порядку №640 висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця. Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

Допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставлені балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 480/4987/19 від 21.04.2021, від 27.05.2021 у справі №120/237/20-а.

У той же час, відповідно до частини 6 статті 44 Закону №889-VIII у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом встановлено не відповідність висновку щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, який, у свою чергу був підставою для видачі наказу Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 №1595/К, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та визнання протиправним і скасування останнього.

Як наслідок наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з 24.12.2021.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд зазначає про наступне.

Відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно із наявною довідкою Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 04.08.2022 №64/22-156 (т. 4, а.с. 155) середня заробітна плата за два місця, що передували звільненню становить - 1 041,32 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу становить з 24.12.2021 по 21.11.2022 - 226 робочих днів, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача становить - 226х1041,32=235338,32 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та зобов`язати відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» притягнути до дисциплінарної відповідальності членів комісії з щорічного оцінювання: директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіну Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. суд вкаже про наступне.

Згідно із статтею 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 9-1) порушення вимог Закону України "Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)" у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "А" або "Б"; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Частиною 1 статті 68 Закону №889-VIII регламентовано, що дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Суд аналізуючи матеріали справи наголошує, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення директором Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіною Т.О. , головним спеціалістом відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. дисциплінарних проступків.

Також суд враховує, що згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

ОСОБА_1 в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів останньою.

Більше того, суд наголошує, що скарга позивача за результатами захисту права на державну службу від 19.11.2021 розглянута Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та листом від 07.12.2021 №37.1/1703821 надано відповідь скаржнику ( ОСОБА_1 ) (т. 1, а.с. 211-214).

Всі інші доводи позивача в частині її суб`єктивної думки щодо особистого відношення до неї директора Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Ларіної Т.О. , головного спеціаліста відділу права на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Мельник О.Ю. суд залишає поза увагою, оскільки, по-перше наведене не стосується предмету розгляду справи, а по-друге є виключно особистою думкою позивача, яка не підтверджена належними та допустимими доказами в розумінні положень КАС України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, суд вказує, що інші доводи та заперечення сторін прямо не впливають на рішення суду та не спростовують встановленого вище.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд вказує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. Позов підлягає до задоволення частково, а тому, враховуючи викладені судом обставини, у тому числі щодо невірного обрання позивачем захисту порушеного права в частині пункту 1 позовних вимог, суд вважає, що сума судового збору, яка підлягає стягненню на її користь становить 454,00 грн.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України та стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Комісії з щорічного оцінювання Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у складі: Ларіної Таміли Олександрівни, Мельник Ольги Юріївни (02000, м. Київ, Кловський узвіз, б. 4, код ЄДРПОУ - відсутній), Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (юридична адреса: 01008, м. Київ, вул. Інститутська, б. 21/8, ), Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська,б. 21/8, ), Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська,б. 21/8, код ЄДРПОУ - відсутній) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати Висновок щодо оцінювання результатів державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В», у 2021 році головного спеціаліста ОСОБА_1 із оцінкою «негативна», складений Керівником служби управління Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2021 рік» від 16.12.2021 №1562/К в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 .

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженого Верховної Ради з прав людини «Про звільнення ОСОБА_1 » від 23.12.2021 №1595/К.

5. Поновити на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Зайченко Олену Леонідівну з 24.12.2021.

6. Стягнути з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 235 338 (двісті тридцять п`ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 32 коп.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (01008, м. Київ, вул. Інститутська,б. 21/8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. коп.

8. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

9. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу прав на безпечне довкілля Департаменту моніторингу економічних прав Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з 24.12.2021 та стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева