Справа № 380/21001/21
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року справа №380/21001/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 22.11.2021 суд роз`єднав позовні вимоги у справі №380/20448/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в самостійні провадження, в провадженні цієї справи, урахуванням заяви про зміну (збільшення) позовних вимог, яка була прийнята до провадження відповідно до ухвали від 10.12.2021, будуть розглядатися такі позовні вимоги:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби, яка передбачена ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, тобто за 28 років служби, з урахуванням усіх щомісячних додаткових грошових винагород та індексації грошового забезпечення (за період 01.01.2016 по 03.01.2019), з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що йому виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, але без урахування належної суми індексації грошового забезпечення. Як вважає позивач, неврахування індексації при обрахунку одноразової грошової допомоги призводить до визначення її розміру із знеціненого грошового забезпечення. На думку позивача, такі дії відповідача призвели до неправильного обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та її виплаті у меншому розмірі. Вважає, що таким чином порушено його права. У відповіді на відзив позивач також наголосив, що індексація грошового забезпечення є державною гарантією, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 28.12.2021 суд постановив зупинити провадження у справі №380/21001/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №380/20448/21.

Предметом спору у справі №380/20228/21 була правомірність дій військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перерахуннку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018року по грудень 2018року відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») та за січень 2019 року відповідно до абзацу 6 ст. 4 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі№380/20448/21 у задоволення позову ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Це рішення залишено без змін відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022.

Ухвалою суду від 31.10.2022 суд поновив провадження у справі №380/21001/21 за клопотанням позивача від 27.10.2022.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1, ч.4 ст.236 КАС України.

Ухвалою суду від 07.11.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання військової частини про зупинення провадження у справі.

Від відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , до суду надійшов відзив та заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач не погодився із позовними вимогами з тих підстав, що вважає, що одноразова грошова допомога виплачена позивачу при звільненні, водночас неврахування індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги не відбулося, оскільки індексації грошового забезпечення не входить ні до складу основних, ні до складу додаткових видів грошового забезпечення. У задоволенні позову відповідач просить відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Наказом командира 704 полку радіаційного, хімічного, біологічного захисту (по особовому складу) від 03.01.2019 № 1-РС позивача звільнено у запас за підпунктом «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03.01.2019 № 3 позивача з 03.01.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, направлено для зарахування на військовий облік до Самбірського ОМВК Львівської області.

У зв`язку з невиплатою з 01.01.2016 по 03.01.2019 індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 у справі №1.380.2019.006308, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020, зокрема, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у частині невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 01.03.2018 та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

26.06.2020 відповідач виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, застосувавши базовий місяць - серпень 2014 року.

Вважаючи бездіяльність відповідача у частині ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 03.01.2019 з урахуванням лютого 2008 року як базового місяця протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі № 380/8485/20, було скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021, відповідно до якої постановлено адміністративний позов задовольнити частково; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року до 01.03.2018 року без урахування базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року до 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця - січень 2008 року; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.01.2019 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 03.01.2019 року; у задоволенні інших позовних вимог відмовити.

У вересні-жовтні 2021 представник позивача звертався із адвокатськими запитами до військової частини НОМЕР_1 про надання інформації щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021

Листом від 23.10.2021 відповідач повідомив позивача про стан виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 та надав розрахунок індексації грошового забезпечення, з якого видно, що зокрема, за період з 01.03.2018 по листопад 2018 індексація грошового забезпечення позивача не була нарахована, у грудні 2018 індексація нарахована на суму 71,08грн., у січні 2019 - 6,88грн.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 25.10.2021, зараховано кошти згідно з постановою суду №380/8485/20 від 23.03.2021 на суму 51436,29грн.

Позивач вважає, що відповідач неправильно нарахував позивачу суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до дня звільнення зі служби, покликаючись на п.5 Порядку №1078, а саме, що відповідач, починаючи з 01.03.2018 року не виплачував щомісячну індексацію грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.12.2022, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2022 ухвалено у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Таким чином, спір у даній справі №380/21001/21 суд розглядає з урахуванням того, що дії Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 по 03.01.2019 у сумі, що зазначена у розрахунку, що виданий, зокрема, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2021 у справі №380/8485/20 є правомірними, як це було вирішено у справі №380/20448/21.

Також суд, при ухваленні цього рішення ураховує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 та Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі №1.380.2019.006308, ОСОБА_1 виплачено індексацію грошового забезпечення на суму 31405,65грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.09.2021 про проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячних додаткових грошових винагород та індексації.

Листом від 29.09.2021 р. відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку.

З огляду на зазначене позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам учасників справи, суд керується таким.

На підставі ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.2 вказаної статті до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 3 ст. 9 Закону № 2011 передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 2011 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, при нарахуванні позивачу одноразової грошової допомоги відповідач повинен ураховувати щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

В іншому випадку, не врахування індексації при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні призвело б до застосування знеціненого грошового забезпечення.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі № 638/9697/17, від 11.12.2018 р. у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 р. у справі № 643/11749/17.

У постанові Верховного Суду від 31.07.2019 р. у справі № 826/3398/17 зазначено, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, що забезпечує дотримання прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Як встановив суд, що індексація грошового забезпечення позивачу була нарахована та виплачена, що підтверджується розрахунком індексації грошового забезпечення відповідно до рішення суду прапорщику ОСОБА_1 за період з січня 2016 по 03.01.2019, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 .

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Тому проведення виплати грошової допомоги позивачу при звільненні без урахування індексації є протиправним.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 20.11.2019 р. у справі № 522/11257/16-а та від 29.04.2020 р. у справі № 240/10130/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. Тому позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню..

Щодо урахування «щомісячних додаткових грошових винагород», про які позивач вказує у прохальній частині позовної заяви та заяві від 10.09.2021, адресованій відповідачу, то відомості про нарахування такої відсутні у матеріалах справи, рівно ж як і відсутні обґрунтування про її урахування у заявах по суті справи.

Отже, позовні вимоги в частині урахування «щомісячних додаткових грошових винагород» при нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні позивача задоволенню не підлягають.

31.05.2017 Кабінет Міністрів України посилив соціальний захист військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу, які звільняються зі служби, а також членів їх сімей та вніс зміни до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2017 №375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових нагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового та начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам звільненим зі служби, для відшкодування утриманих сум ПДФО з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Пункти 4 та 5 Порядку № 44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні слід проводити з урахуванням пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби, в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 03.01.2019, з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати не розподіляються, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період 01.01.2016 по 03.01.2019, з урахуванням раніше виплаченої суми та із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.