Справа № 200/1994/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2022 року справа №200/1994/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року (повне судове рішення складено 30 червня 2022 року у м. Слов`янську) у справі № 200/1994/22 (суддя в І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року представник позивача Хом`як Євгеній Любомирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищевказаним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Адміністрації Державної прикордонної служби України у підготовці та направленні до органу Пенсійного фонду України документів для призначення їй пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) відповідно до вислуги років, яка становить 30 років 09 місяці 04 дні;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення їй пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII.

Позов обґрунтовувала тим, що має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Звернулася до відповідача із заявою про підготування та подання до органу Пенсійного фонду України, необхідних для призначення пенсії документів, що передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, до якої додала заяву про призначення пенсії за вислугу років.

Між тим, отримала від відповідача лист від 10.01.2022 № 115/Г-16320-315, яким в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що за наявної у неї на день звільнення календарної вислуги років законні підстави для призначення пенсії відсутні. Вказаним листом в прийнятті заяви про призначення пенсії за вислугу років також відмовлено.

При цьому відповідачем неправомірно не враховано позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а щодо необхідності зарахування до вислуги років при призначені пенсії вислуги років з урахуванням не лише календарного, а й пільгового стажу.

Вважала, що відповідачем порушено її право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в прийнятті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII.

Зобов`язано відповідачу прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи в сукупності з нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Апелянт зазначає, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, і не передбачено зарахування до календарної вислуги років, яка відповідно до ст. 12 Закону № 2262-XII дає право на призначення пенсії за вислугу років, вислуги років у пільговому обчисленні. Натомість, на думку відповідача, позивач на день звільнення зі служби мала календарну вислугу менше, ніж та, що визначена для призначення пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII, тому вона не мала права на призначення такої пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача висловив згоду з рішенням місцевого суду та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 (до одруження, яке відбулося ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходила військову службу у підрозділах Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.11.2021 № 689-ОС позивача, звільнену з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.10.2021 № 620-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У вказаному наказі зазначено, що вислуга років позивача станом на день звільнення в календарному обчисленні становила 12 років 11 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні - 17 років 10 місяців 04 днів, всього - 30 років 09 місяців 04 днів.

Під час проходження такої служби в період з 07.04.2014 по 30.04.2018 позивач безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, з 01.05.2018 по 10.11.2021 брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території АДРЕСА_1 (довідка Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України від 10.11.2021 № 12/2612). Є учасником бойових дій (відповідне посвідченням серії НОМЕР_3 , що видане ІНФОРМАЦІЯ_4 07.05.2015 року).

У грудні 2021 року позивач звернулася до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 06.12.2021, в якій просила підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідні для призначення пенсії документи, що передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, до якої додала заяву про призначення пенсії за вислугу років (заява від 06.12.2021).

Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.01.2022 № 115/Г-16320-315 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що для призначення пенсії на підставі п. «а» ст. 12 Закону № 2262-XII у неї недостатньо календарної вислуги років. Тому відсутні підстави для прийняття заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення ІНФОРМАЦІЯ_5 про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених ст. 12 цього Закону, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Вказаним листом в прийнятті заяви про призначення пенсії за вислугу років також відмовлено.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом Україн «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 ст. 15 цього Закону визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ передбачені такі види пенсії за цим Законом: довічна пенсія за вислугу років; пенсія по інвалідності; пенсія в разі втрати годувальника.

Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності (ч. 2 ст. 1 Закону).

Умови призначення пенсій за вислугу років передбачені ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 вказаного Закону пенсія за вислугу років призначається, зокрема:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Статтею 171 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Пунктом 3 цієї Постанови визначені випадки зарахування на пільгових умовах певних періодів до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови (до яких належав позивач).

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 року в справі № 805/3923/18-а, де суд дійшов висновку про те, що, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховний Суд також зазначив, що є необґрунтованим висновок про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, і звернув увагу на необхідності врахування норм підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.

Верховний Суд в постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 підтримав правову позицію, що викладена у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 № 393.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Виходячи з положень до п.п.1, 7, 12 (з урахуванням додатку №2 до п. 12) Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, проведення розрахунку вислуги років належить до повноважень уповноважених структурних підрозділів відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади. Розрахунок вислуги років на пенсію складається за матеріалами особової справи та зазначається в поданні про призначення пенсії, які разом з іншими документами направляються до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

З розрахунку вислуги років позивача, що наведений в наказі про звільнення та в інших поданих до відповідача документах, вбачається, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ. Проте, у неї наявний відповідний пільговий стаж відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393.

З огляду на наведене із зарахуванням на пільгових умовах такого часу проходження служби, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач набула право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Такий висновок суду ґрунтується на аналогічному правовому висновку Верховного Суду, що викладений в постанові від 03.03.2021 в справі № 805/3923/18-а.

Вказані положення законодавства залишилися поза увагою суб`єкта владних повноважень, що призвело до неправомірної відмови позивачу в направленні до органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту прав позивача, колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що позов підлягає задоволенню іншим шляхом шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в прийнятті заяви позивача про призначення пенсії за вислугу років, в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ; зобов`язання відповідача оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідні документи для призначення позивачу такої пенсії із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393 (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Слід вказати, що в спірних правовідносинах саме такий спосіб захисту порушеного права є повним, належним та ефективним, і унеможливить подальше звернення до суду з позовом.

При вирішенні спору судами також враховано наступне.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

Відповідно до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Процедуру організації в МВС України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 № 760 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.10.2018 за № 1152/32604).

Відповідно до абз.4 п. 3 розд. І цієї Інструкції уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ (центральними органами виконавчої влади) та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Згідно з п. 1 розд. ІІ вказаної Інструкції уповноважені структурні підрозділи, зокрема: організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; приймають від підрозділів персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерських підрозділів) документи, передбачені Порядком та цією Інструкцією для призначення (перерахунку) пенсій; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій; ведуть облік осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону.

Відповідно до п. 1 розд. ІІІ вказаної Інструкції уповноважені структурні підрозділи, зокрема: 1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком; не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу); 5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи.

Пунктом 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

В поданні про призначення пенсії (форма якого яке є додатком №2 до п. 12 Порядку) зазначається, зокрема, розрахунок вислуги років на пенсію, який складається за матеріалами особової справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1980/16-а звернула увагу на те, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Відповідно до п. 1 Положення про Адміністрацію Державної прикордонної служби України, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 533, Адміністрація Державної прикордонної служби України (Адміністрація Держприкордонслужби) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2019 № 446ос визначено Департамент фінансово-економічного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України єдиним уповноваженим структурним підрозділом, на який покладаються функції щодо підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.

Отже, з дня прийняття вказаного наказу саме на зазначений в ньому структурний підрозділ Адміністрації Державної прикордонної служби України покладено обов`язок щодо підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Зазначений уповноважений структурний підрозділ відповідача розташований за адресою відповідача та не є юридичною особою.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення, перерахунок та виплату пенсій на підставі документів, що наданні уповноваженими структурними підрозділами відповідних органів, де особа проходила службу та була звільнена з посади.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин в частині направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення позивачу пенсії за його заявою, уповноваженим структурним підрозділом відповідача, який мав повноваження щодо розгляду, оформлення та направлення необхідних документів до органу Пенсійного фонду України для призначення/перерахунку таким особам як позивач пенсії за вислугою років, був його відповідний структурний підрозділ (без статусу юридичної особи), визначений внутрішнім наказом відповідача.

Колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що вказані обставини дозволяють вирішити спір в даному складі учасників справи та покласти обов`язки з відновлення порушених прав позивача в частині направлення до органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсії позивача саме на відповідача як юридичну особу.

При цьому підготовка та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсій документів, має відбуватися за допомогою його уповноваженого структурного підрозділу.

Вказана правова оцінка має бути врахована учасниками справи.

Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року у справі № 200/1994/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 22 листопада 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук