Справа № 200/15954/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Справа№200/15954/21

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі: секретаря судового засідання - Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення від 16.07.2021 № 44 та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення від 16.07.2021 № 44 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії. Так, відмова відповідача обґрунтована недостатністю страхового стажу. При цьому до страхового стажу позивачки не було зараховано періоди отримання нею допомоги по безробіттю, а саме з 16.09.2005 по 18.11.2006, з 29.09.2010 по 31.07.2011, з 25.08.2015 по 22.10.2017 та з 31.01.2014 по 20.06.2014. Позивачка наголошує, що отримання у спірні періоди допомоги по безробіттю належним чином зафіксовані у її трудовій книжці, а тому відмова у їх зарахуванні є протиправною.

З огляду на вказане, позивачка просить суд:

визнати незаконним та відмінити рішення від 16.07.2021 № 44;

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивачки періоди отримання нею допомоги по безробіттю, а саме з 16.09.2005 по 18.11.2006, з 29.09.2010 по 31.07.2011, з 25.08.2015 по 22.10.2017 та з 31.01.2014 по 20.06.2014;

зобов`язати відповідача призначити пенсію.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду було надано відзив на позов. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами представник пенсійного органу зазначає, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки її страховий стаж становив 26 років 03 місяці 15 днів. При цьому відповідач наголосив, що періоди одержання допомоги по безробіттю мають бути зараховані до 01.01.2010 на підставі записів у трудовій книжці, а після 01.01.2010 - на підставі довідки з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. З наведених підстав, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 22.11.2021 Донецький окружний адміністративний суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

20 грудня 2021 року суд виніс ухвалу, якою прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення від 16.07.2021 № 44 та зобов`язання вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/15954/21. Розгляд адміністративної справи № 200/15954/21 суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що ухвалою від 02.02.2022 було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5 відносно ОСОБА_1 .

15 лютого 2022 року суд виніс ухвалу, якою повторно витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5 відносно ОСОБА_1 . Розгляд адміністративної справи суд вирішив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 09-30 год. 09.03.2022. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі на тридцять днів з ініціативи суду.

У зв`язку з введенням 24.02.2022 воєнного стану на території України, суд був позбавлений можливості провести судове засідання.

Ухвалою від 31.05.2022 суд відклав розгляд справи. Про дату, час і місце наступного судового засідання заплановано повідомити учасників справи додатково.

Оскільки було відновлено можливість проведення судових засідань, суд призначив підготовче засідання на 15-00 год. 19.10.2022.

Ухвалою від 19.10.2022 суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 11 годину 00 хвилин 16 листопада 2022 року.

На судове засідання, сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії її паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.7).

З трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 від 17.05.1983 (а.с.9-19) судом встановлено, що у період з 16.09.2005 по 18.11.2006 позивачка перебувала на обліку як отримувачка допомоги по безробіттю, проте у період з 16.09.2005 по 14.12.2005 позивачка не отримувала соціальну допомогу по безробіттю. Допомогу по безробіттю ОСОБА_1 отримувала у період з 15.12.2005 по 18.11.2006.

У період з 29.09.2010 по 31.07.2011 позивачка також перебувала на обліку по безробіттю, проте грошову допомогу ОСОБА_1 отримувала з 28.12.2010 по 31.07.2011.

З записів у трудовій книжці позивачки судом також встановлено, що у період з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015 позивачка перебувала на обліку та отримувала грошову допомогу по безробіттю.

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Проте, рішенням відповідача від 16.07.2021 № 44 позивачці відмовлено у призначенні пенсії, оскільки її страховий стаж становить 26 років 03 місяці 15 днів при необхідному - 28 років (а.с.5).

Із розрахунку страхового стажу судом встановлено, що, зокрема, періоди з 17.11.2005 по 18.11.2006, з 28.12.2010 по 31.07.2011, а також з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015 не враховано пенсійним органом до страхового стажу позивачки.

Вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Приписами ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом № 1058-IV визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини другої цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До набрання чинності № 1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Таким чином, законом передбачено можливість зарахування до страхового стажу лише період, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, а не весь період перебування особи на обліку в центрі зайнятості як безробітного.

Як встановлено судом у період з 16.09.2005 по 18.11.2006 позивачка перебувала на обліку по безробіттю, проте у період з 16.09.2005 по 14.12.2005 позивачка не отримувала соціальну допомогу по безробіттю. Допомогу по безробіттю ОСОБА_1 отримувала у період з 15.12.2005 по 18.11.2006, а тому саме вказаний період і має бути зарахований до страхового стажу.

У період з 29.09.2010 по 31.07.2011 позивачка також перебувала на обліку по безробіттю, проте грошову допомогу ОСОБА_1 отримувала з 28.12.2010 по 31.07.2011, а тому саме період з 28.12.2010 по 31.07.2011 підлягає зарахуванню.

Періоди з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015, як які позивачка перебувала на обліку та отримувала грошову допомогу по безробіттю теж протиправно не враховані пенсійним органом до страхового стажу, адже у трудовій книжці ОСОБА_1 містяться відповідні записи.

Позивачка у своїх позовних вимогах просить зарахувати, зокрема, період з 25.08.2015 по 22.10.2017. Проте як вбачається з її трудової книжки, цей період тривав саме з 25.08.2015 по 22.10.2015, оскільки запис 54, відповідно до якого 22.10.2017 позивачці припинена виплата допомоги по безробіттю записом 55 визнаний недійсним (а.с.19). А відповідно до запису 56 виплата допомоги по безробіттю припинена 22.10.2015.

Отже, вимога позивачки зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу підлягає частковому задоволенню, а саме підлягають зарахуванню періоди отримання допомоги по безробіттю з 15.12.2005 по 18.11.2006, з 28.12.2010 по 31.07.2011, з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015 до страхового стажу.

Посилання відповідача на відсутність відомостей у довідці з бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку суд вважає необґрунтованими, адже пенсійним органом не було надано доказів на підтвердження цього факту. Крім того, суд двічі витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5 відносно ОСОБА_1 , проте вказані докази так і не були надані на вимогу суду.

Враховуючи той факт, що спірне рішення ґрунтується на незарахованих періодах, суд вважає за необхідне визнати його протиправним та скасувати.

Водночас, позивачка просить суд визнати незаконним та відмінити рішення від 16.07.2021 № 44. На підставі ст. ст. 9, 245 КАС України суд вважає змінити спосіб захисту порушеного права позивачки та визнати протиправним та скасувати рішення від 16.07.2021 № 44.

Щодо вимоги позивачки призначити пенсію, суд зазначає наступне.

У випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії, вказавши на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення.

Отже, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію слід відмовити.

Проте, з метою повного та всебічного захисту прав позивачки суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09 липня 2021 року із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи з 15.12.2005 по 18.11.2006, з 28.12.2010 по 31.07.2011, з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015.

Отже, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення від 16.07.2021 № 44 та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 951, 60 грн відповідно до квитанції від 10.11.2021 (а.с.3).

Поряд з цим, суд зауважує, що на момент подання позовної заяви сума судового збору складала 908,00 грн., а тому саме вказана сума підлягає розподілу.

Надлишкова сума у розмірі 43, 60 грн. може бути повернута позивачці судом на підставі особистої заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на часткове задоволення позову, суд вважає за можливе покласти витрати, пов`язані із розглядом цієї справи у вигляді сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 700,00 грн на відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, адже саме вказаним органом протиправно було відмовлено позивачці у призначенні пенсії.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання незаконним та скасування рішення від 16.07.2021 № 44 та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 44 від 16.07.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.07.2021 про призначення пенсії із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи з 15.12.2005 по 18.11.2006, з 28.12.2010 по 31.07.2011, з 31.01.2014 по 20.06.2014 та з 25.08.2015 по 22.10.2015.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 700, 00 грн (сімсот гривень).

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2022.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб