Справа № 160/14518/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою до про ,-
20.09.2022 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, з вимогами:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період навчання у Лисичанському ордені Червоного Прапору гірничому технікумі 01.09.1989 р. по 24.06.1993 р., період проходження військової служби в Збройних силах України з 05.07.1993 р. по 09.12.1994 р., період роботи в Шахті ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля» з 02.12.1992 р. по 30.06.1993р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 18.01.1995 р. по 11.12.1996 р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, в Шахта «Самарська» Павлоградське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля з 01.06.2000 р. по 16.04.2001 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 17.04.2001 р. по 15.10.2003 р. гірничим по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» з 14.11.2003 р. по 18.01.2008 р. підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, у Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська» з 29.04.2008р. по 15.05.2009 р. гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ВП «Шахта ім. Г.Г. Капустіна» ВАТ «Лисичанськвугілля» з 03.11.2009 р. по 06.08.2019 р. гірничим з ремонту гірних виробок з повним робочим днем у шахті, з 07.08.2019 р. по 14.07.2021 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 15.07.2021 р. по 31.12.2021 гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи (службу в органах внутрішніх справ України) в Управлінні державної служби охорони при УМВД в Луганській області з 13.02.1998 p. пo 07.08.1998 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 ОСОБА_1 згідно ч. 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 30 червня 2022 року.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
05.10.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами електронної пошти від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 встановлено, що пенсії за віком на пільгових умовах за Списками виробництв, робіт, професій посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016р. № 461, призначаються за результатами атестації робочих місць за умовами праці. За результатам розгляду документів, доданих до заяви, страховий стаж позивача складає 27 років 09 місяців 12 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки позивачем не надано довідок, які підтверджують пільговий характер умов праці. Наведені обставини стали підставою для винесення оскаржуваного рішення. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні.
11.10.2022 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив проти позову. Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, вказує, що за результатом розгляду наданих документів територіальним органом Пенсійного фонду України прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 не містять відомостей про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи, інформацію про проведення атестації робочих місць та інші відомості, що визначають пільговий характер роботи. В електронній пенсійній справі позивача відсутні довідки про підтвердження наявного трудового стажу та накази про проведення атестації робочих місць на вищезазначених підприємствах. Проте, у відповідності до п. 1ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язковими умовами для набуття позивачем права на пенсію за віком на пільгових умовах в сукупності є зокрема, наявність 10 років стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Оскільки у позивача за результатами розгляду наданих документів встановлено відсутність пільгового стажу для призначення пенсії за списком № 1 відповідач-1 вважає рішення обґрунтованим та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За змістом приписів п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 30.06.2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України № 1058.
«Страховий стаж особи становить 27 років 09 місяців 12 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 13.02.1998 по 07.02.1998, оскільки дата звільнення «07.02.1998» не відповідає даті наказу про звільнення «07.08.1998».
Пільговий стаж на дату звернення відсутній, оскільки заявником довідки, які підтверджують пільговий характер умов праці, не представлені.
Право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє.»
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII«Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон№1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Згідно із ст. 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч.1ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Наведене кореспондується положенням ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ч.4ст.24 Закону № 1058-IVперіоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також:
а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;
д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;
При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок на умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідні положення містить і стаття 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно із ч.1 ст.13 Закону №1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:
чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 18.01.1995р., що містить наступні записи стосовно спірних періодів роботи:
- 01.09.1989 по 24.06.1993р. навчання в Лисичанському ордені Трудового червоного знамені гірничому технікумі. Диплом ПТ № 754552 від 24.06.1993р.;
- 02.12.1992р. прийнятий гірничим майстром підземним повним робочим днем під землею до шахти ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля». Наказ № 275к від 02.12.1992р.;
- 30.06.1993р. звільнений по ст. 36 КЗпП України у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України. Наказ №154к від 30.06.1993р.;
- 05.07.1993 по 09.12.1994р. служба у Збройних Силах України. В/к НУ № 9821349;
- 18.01.1995р. прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею до шахти ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля». Наказ №17к від 18.01.1995р.;
- 11.12.1996р. звільнений відповідно до ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ № 312 від 12.12.1996р.;
- Управління Державної служби при УМВС в Луганській області. 13.02.1998 по 07.02.1998р. служба в органах внутрішніх справ України безперервно 0 років, 5 місяців, 24 дні. Наказ УГСО № 74 від 13.02.2019р. Наказ УГСО № 46 від 07.08.1998р.;
- 01.06.2000р. прийнятий гірником підземним 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті по терміновому трудовому договору строком на 1 рік до шахти «Самарська» Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля». Наказ № 84 від 01.06.2000р.;
- 17.04.2001р. переведений гірником по ремонту гірничих видобувань 3 розряду підземним з повним робочим днем під землею. Наказ № 69 від 17.04.2001р.;
- 15.05.2001р. переведений в постійний штат шахти гірником по ремонту гірничих видобуток 3 розряду підземним з повним робочим днем у шахті. Наказ № 83 від 15.05.2001р.;
- 15.10.2003р. звільнений за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України. Наказ № 175 від 15.10.2003р.;
- 14.11.2003р. прийнятий підземним гірничим майстром з повним робочим днем у шахті до ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Наказ № 184в/к від 14.11.2003р.;
- 18.01.2008р. звільнений за власним бажання відповідно до ст. 38 КЗпП України. Розп. № 67-к від 18.02.2008р.;
- 29.04.2008р. прийнятий гірничим робітником з ремонту гірничих виробіток підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті до Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта Самарська». Розп. № 230 від 29.04.2008р.;
- 15.05.2009р. звільнений за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України. Розп. № 58 від 15.05.2009р.;
- 03.11.2009р. прийнятий гірником з ремонту гірничих виробіток третього розряду з повним робочим днем під землею до відокремленого підрозділу ВАТ «Лисичанськвугілля» «Шахта ім. Г.Г. Капустіна». Наказ №338к від 03.11.2009р.;
- на підставі наказу № 1416 від 24.12.2004р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком 1 розділ І підрозділ 1;
- на підставі наказу № 940 від 14.10.2009р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове забезпечення за списком 1 розділ 1 підрозділ 1;
- 29.09.2011р. присвоєно четвертий розряд гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею. Наказ № 435к від 29.09.2011р.;
- на підставі наказу № 940 від 14.10.2009р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове забезпечення за списком 1 розділ 1 підрозділ 1;
- на підставі наказу № 1240 від 10.10.2014р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 розділ 1 підрозділ 1;
- 07.08.2019р. переведений гірником підземним першого розряду з повним робочим днем під землею. Наказ № 263к від 07.08.2019р.;
- на підставі наказу № 1240 від 10.10.2014р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 розділ 1 підрозділ 1;
- на підставі наказу № 1525 від 11.10.2019р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 розділ 1 підрозділ 1;
- 15.07.2021р. переведений гірником з ремонту гірничих виробок четвертого розряду з повним робочим днем під землею. Наказ № 224к від 15.07.2021р.;
- на підставі наказу № 1525 від 11.10.2019р. «Про атестацію робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 розділ 1 підрозділ 1.
Крім наявних записів у трудовій книжці позивачем на підтвердження наявного пільгового стажу надано довідку № 1-4/1508 від 21.07.2022р. Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану в тому, що ОСОБА_1 в період з 14.11.2003р. по 18.01.2008р. виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті ( під землею), за професією гірничий майстер підземної дільниці, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Атестацію робочих місць підтверджено відповідно до наказів № 967 від 06.10.1994 року, № 94 від 21.01.200р., № 197 від 28.01.2005р., № 92 від 20.01.2010р., розпорядження № 194 від 21.01.2013р., розпорядження № 1324 від 03.08.2015р., наказ № 3067 від 03.08.2020р., перерва в атестації з 21.01.2005р. по 27.01.2005р., продовження атестації № 003/07-1-27 від 27.02.2007р. на наказ про атестацію № 967 від 06.10.1994р. з 07.10.1999р. до 20.01.2000р.
Довідка видана на підставі особової картки форми Т-2, наказів по підприємству, особистих рахунків про заробітну плату, «Єдиного тарифно кваліфікаційного довідника» і табелів спуску в шахту.
Довідкою від 22.07.2022р. № 511, виданою Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Тернівське» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», підтверджено наявний трудовий стаж ОСОБА_1 повний робочий день на ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська» за період:
- з 01.06.2000р. по 16.04.2001р. виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією, посадою гірник підземний дільниці ремонтно відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- з 17.04.2001р. по 15.10.2003р. виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією, посадою гірник з ремонту гірничих виробок дільниці ремонтно відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- з 29.04.2008р. по 19.10.2009р. виконував в гірничому виробництві: проведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією, посадою гірник з ремонту гірничих виробок дільниці ремонтно відновлювальних робіт з повним робочим днем у шахті, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах передбачених ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Атестацію робочих місць проведено на підставі наказів № 880 від 26.12.1994р., подовжено атестацію з 26.12.1999р. по 30.06.2000р. вих.. № 14/1-117 від 29.05.2000р., наказу № 600 від 30.06.2000р., подовжено атестацію з 30.06.2005р. по 29.12.2005р., вих.. № 1774 від 14.08.2007р., наказ № 2545 від 19.12.2005р., наказ №2219 від 03.12.2010р., розпорядження № 185 від 18.01.2013р., розпорядження № 2395/1 від 24.11.2014р. наказ №6026 від 24.11.2019р.
Довідка видана на підставі особової картки форми Т-2, наказів по підприємству, особистих рахунків про заробітну плату, табелів спуску в шахту, довідника ЕТКС, атестації робочого місця, Списка 1 постанов Рад. Мін. СССР №1173 від 22.08.1956р., Рад. Мін. СССР № 10 від 26.01.1991р., КМУ № 162 від 11.03.1994р., КМУ № 36 від 16.01.2003р., КМУ № 461 від 24.06.2016р.
Надані довідки кореспондується з даними, що є в трудовій книжці позивача, та містять уточнюючі відомості, які відсутні в трудовій книжці, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані довідки, тобто складені у відповідності до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637.
Разом з тим, суд звертає увагу, що частина перша статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначає право на зарахування часу навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Тобто вказана норма визначає, що зазначене право особа має виключно тоді, коли перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Трудовою книжкою позивача підтверджується, що в період з 01.09.1989р. по 24.06.1993р. ОСОБА_1 навчався в Лисичанському ордені Трудового червоного знамені гірничому технікумі, про що видано диплом НОМЕР_3 від 24.06.1993р.
Одночасно під час проходження позивачем навчання за спеціальністю ОСОБА_1 у період з 03.06.1992р. по 30.06.1992р. був прийнятий учнем гірника поверхневого відповідно до наказу №119к від 03.06.1992р. та з 02.12.1992р. був прийнятий гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею до шахти ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля», наказ № 275к від 02.12.1992р.
Отже, позивачем було розпочато професійну діяльність за професією, що дає право на пільги, встановлені для відповідно категорії працівників до закінчення навчання у Лисичанському ордені Трудового червоного знамені гірничому технікумі та період навчання позивача має бути зараховано до пільгового стажу за Списком №1.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби».
Згідно статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" . Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України" , зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України".
Трудова книжка позивача містить запис, що його було звільнено з посади гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею шахти ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля» відповідно до ст. 36 КЗпП України у зв`язку із призовом до лав Збройних Сил України. Наказ № 154к від 30.04.1993р.
Тобто, проходження позивачем строкової військової служби має бути зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 при обчисленні пенсії.
За таких обставин, суд вважає безпідставним не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів навчання у Лисичанському ордені Червоного Прапору гірничому технікумі 01.09.1989 р. по 24.06.1993 р., періоду проходження військової служби в Збройних силах України з 05.07.1993 р. по 09.12.1994 р., періоду роботи в Шахті ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля» з 02.12.1992 р. по 30.06.1993р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 18.01.1995 р. по 11.12.1996 р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, в Шахта «Самарська» Павлоградське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля з 01.06.2000 р. по 16.04.2001 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 17.04.2001 р. по 15.10.2003 р. гірничим по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» з 14.11.2003 р. по 18.01.2008 р. підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, у Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська» з 29.04.2008р. по 15.05.2009 р. гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ВП «Шахта ім.. Г.Г. Капустіна» ВАТ «Лисичанськвугілля» з 03.11.2009 р. по 06.08.2019 р. гірничим з ремонту гірних виробок з повним робочим днем у шахті, з 07.08.2019 р. по 14.07.2021 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 15.07.2021 р. по 31.12.2021 гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди роботи позивача за Списком № 1 до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи (службу в органах внутрішніх справ України) в Управлінні державної служби охорони при УМВС в Луганській області з 13.02.1998 p. пo 07.08.1998 р. суд зазначає наступне.
Підставою для відмови у зарахуванні цього періоду стажу до загального страхового стажу стала розбіжність дати звільнення позивача із датою наказу про звільнення.
З цього приводу суд зазначає, що обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця.
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58), чинної на момент внесення у трудову книжку позивача записів.
Відповідно до пункту 1.1 «Загальні положення» Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктами 2.2, 2.3, 2.4 Інструкції передбачено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.6.Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Відповіднодоп.2.27. Інструкції№58 запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться
порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.
Пунктом 4.1Інструкції №58 передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З аналізу наведених норм випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.
Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
В постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Крім того, відповідачем не доведено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні записи містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивача до стажу роботи, що враховується у призначенні (обрахунку) пенсії.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30 червня 2022р., суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд для найбільш ефективного захисту порушеного права особи може вийти за межі позовних вимог. Виходячи зі змісту позовних вимог та доказів, наданих на підтвердження правової позиції відповідачем суд доходить висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування спірних періодів роботи за Списком №1.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Керуючись ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача -1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача -2: Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, період навчання у Лисичанському ордені Червоного Прапору гірничому технікумі 01.09.1989 р. по 24.06.1993 р., період проходження військової служби в Збройних силах України з 05.07.1993 р. по 09.12.1994 р., період роботи в Шахті ім. Г.Г. Капустіна ВО «Лисичанськвугілля» з 02.12.1992 р. по 30.06.1993р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, з 18.01.1995 р. по 11.12.1996 р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем під землею, в Шахта «Самарська» Павлоградське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля з 01.06.2000 р. по 16.04.2001 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 17.04.2001 р. по 15.10.2003 р. гірничим по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» з 14.11.2003 р. по 18.01.2008 р. підземним гірничим майстром з повним робочим днем під землею, у Філії ВАТ «Павлоградвугілля» «Шахта «Самарська» з 29.04.2008р. по 15.05.2009 р. гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, у ВП «Шахта ім.. Г.Г. Капустіна» ВАТ «Лисичанськвугілля» з 03.11.2009 р. по 06.08.2019 р. гірничим з ремонту гірних виробок з повним робочим днем у шахті, з 07.08.2019 р. по 14.07.2021 р. гірничим підземним з повним робочим днем у шахті, з 15.07.2021 р. по 31.12.2021 гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи (службу в органах внутрішніх справ України) в Управлінні державної служби охорони при УМВС в Луганській області з 13.02.1998 p. пo 07.08.1998 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового та загального страхового стажу спірних періодів роботи.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук