Справа № 160/8605/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2022 року Справа № 160/8605/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 15.04.1994 по 30.01.2012, а всього з іншим періодом з 25.09.2013 по 01.07.2018 не менш 7 років 6 місяців, до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05 січня 2022 року та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані протиправністю оскаржених рішень. Позивач зазначила, що станом на 05.01.2022 р. досягла необхідного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, а саме: 48 років 6 місяців. Її страховий стаж становив 27 років 8 місяців. При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що її пільговий трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 є значно більшим за 7 років 6 місяців, однак пенсійним органом зараховано лише 4 роки 9 місяців 7 днів. Позивач вважає протиправними прийняті відповідачем рішення та вчинені дії щодо відмови у зарахуванні до її пільгового стажу періоду роботи з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
12.08.2022 року до суду надійшла від ОСОБА_1 відповідь на відзив, в якій позивач виклала заперечення проти доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.01.2022 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
29.03.2022 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення за №5, в якому зазначено про підтвердження періоду роботи позивача з 05.11.1991 р. по 14.04.1994 р. для зарахування до пільгового стажу за списком №1.
При цьому, в рішенні вказано, що для зарахування до пільгового стажу позивача її періоду роботи з 15.04.1994 р. по 30.01.2012 р. недостатньо документів.
В цьому рішенні відповідач-2 зазначив, що вік заявника на момент подачі заяви становив 48 років 6 місяців, страховий стаж 27 років 8 місяців, пільговий стаж 4 роки 9 місяців 7 днів.
При цьому, пенсійний орган у спірному рішенні зазначив, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача від 05.01.2022 року, не зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р., з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р. згідно архівних від 0.04.2021 р. №Л-462/03-09, №Л-461/03-09, оскільки рішення щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи по архівним довідками приймаються Комісіями з питань підтвердження пільгового стажу при Головних управліннях Пенсійного фонду України.
Не погодившись із наведеною вище позицією та рішеннями пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому, згідно п.2 наказу Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" №383 від 18.11.2005 року, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст.114 Закону №1058 (за Списком №1) після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, передбачених Списком №1, за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, та за результатами атестації робочих місць, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
При цьому, до досягнення віку, встановленого абзацом 1 пункту .1 ч.2 ст.114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року.
Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 містить наступні записи (вибірково):
- 15.04.1994 року переведена на посаду оператора пульту управління 5 розряду в технологічну службу цього же цеха №5 на Виробничому об`єднанні «Придніпровській хімовий завод» (наказ №687/Лс від 12.04.1994 р.);
- 31.10.1998 року звільнена у зв`язку з переведенням до ГП «ПГМЗ» за згодою сторін між керівниками організацій п. 5 ст. 36 КЗоТ) (наказ №248 від 28.10.1998 р.);
- 01.11.1998 року позивача прийнято оператором пульта управління на Виробничому об`єднанні на ГП «Придніпровський гідрометалургійний завод» у зв`язку з переведенням з По «ПХЗ» (наказ №1/ЛС від 01.11.1998 р.);
-30.01.2012 року звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпПУ.
Згідно з оскарженим у справі рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №5 від 29.03.2022 р., в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати позивач значиться з листопада 1991 року по грудень 2006 року, вказано кількість відпрацьованих днів та суми нарахувань. Цех №5 цех гідрометалургійної переробки з уранов з доменних шлаків та уранової руди, однак відомості про роботу цеху та його відділень, дільниць в документах не зазначені. Згідно з вимогами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після 21.08.1992. Відповідно до наказу в.о «Придніпровський хімічний завод» №443 від 28.07.1994 року, про атестацію робочих місць по цеху №5 слюсарі КВПіА, електромонтери по ремонту електрообладнання, атестовані за Списком №2. Оператори пульта управління атестовані за Списком №1, при цьому не вказано якої служби, відділення, перелік атестованих посад за Списком №2 не надано.
При цьому, на підтвердження того, що спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до її пільгового стажу ОСОБА_1 було надано відповідні довідки уточнюючі особливий характер роботи та умови праці (в т.ч. довідки видані ДП «Придніпровський гідрометалургійний завод» №40 від 06.04.2012 р., №41 від 06.04.2012 р., а також довідки за №352 від 04.04.2016 р., №353 від 04.04.2016 р., №354 від 04.04.2016 р. і №355 від 04.06.2016 р. на підтвердження того, що позивач працювала на відповідній посаді в шкідливих умовах повний робочий день.
Державне підприємство "Придніпровський гідрометалургійний завод" створене спільним наказом Міністерства енергетики України та Фонду державного майна України від 28.09.1998 №181/1853 на базі цеху №5 виробничого об`єднання "Придніпровський хімічний завод".
Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 №Б26/15/48-02 ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2017 р. ліквідатора ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" арбітражного керуючого зобов`язали завершити ліквідаційну процедуру до 06.07.2017. Актом приймання-передавання від 02.10.2017 від ліквідатора ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод" Архівному управлінню КМР на довгострокове зберігання були частково були передані документи ДП "Придніпровський гідрометалургійний завод".
Як вбачається з відомостей трудової книжки позивача, копій особистих карток, архівних довідок Архівного управління Кам`янської міської ради позивач у періоди, зокрема, з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р. працювала повний робочий день у ВО «Придніпровський хімічний завод» та у ГП «Придніпровський гідрометалургійний завод» за професією, що передбачена Списком №1.
Суд зазначає, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи довідок. Поза увагою пенсійного органу залишився той факт, що не всі недоліки в оформленні документів можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу. Суд відзначає, що право особи на пенсійне забезпечення не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу.
На переконання суду, позивач, як особа, на яку не покладено обов`язків щодо організації ведення обліку його стажу, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до довідки відомостей, а тому невірне заповнення такої довідки не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом пільгового стажу і, як наслідок, для обмеження права позивача на пенсійне забезпечення. На працівника не може перекладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідках; працівник не відповідає за правильність записів у ній та не повинен контролювати відповідні державні органи щодо її заповнення.
Законодавством не передбачено обов`язку пенсіонера (особи, яка звертається за призначенням пенсії) подавати разом із відповідною заявою первинні документи, які б підтверджували відомості, відображені в уточнюючій довідці, виданій підприємством, на якому працювала така особа.
Суд відзначає, що повноваженнями перевіряти обґрунтованість видачі уточнюючих довідок та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, наділені органи Пенсійного фонду України.
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Вищенаведені обставини, за умови документального підтвердження і доведеності, в тому числі в судовому порядку, наявності у особи права на пільгове пенсійне забезпечення і дотримання ним процедури звернення за пенсією, передбаченої, зокрема, пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не можуть зумовлювати позбавлення особи такого права, яке набуто нею згідно з законодавством та гарантоване Конституцією і законами України.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, наприклад, у постанові від 08.02.2021 року у справі №487/68/17.
За викладених обставин, враховуючи записи у трудовій книжці позивача та відомості уточнюючих довідок, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування періодів роботи з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р. до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також слід зазначити, що наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у трудовій книжці, які підтверджують факт роботи позивача на посаді, яка передбачена Списком №1 та характер роботи, яка дає підстави для призначення пільгової пенсії.
Вказаний висновок узгоджується і з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.07.2019 року у справі №348/2182/16-а.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на те, що право позивача порушене, зокрема, рішенням відповідача-1 за №5 від 29.03.2022 року, суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправним та скасування рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області «Про результати розгляду заяви» за №5 від 29.03.2022 року в частині не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи у Виробничому об`єднанні «Придніпровський хімічний завод» з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та періоду роботи на Державному підприємстві "Придніпровський гідрометалургійний завод" з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р.; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи у Виробничому об`єднанні «Придніпровський хімічний завод» з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та періоду роботи на Державному підприємстві "Придніпровський гідрометалургійний завод" з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р.
При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що розрахунок пільгового стажу особи за Списком № 1 належить до повноважень пенсійного органу, а відтак частина позовних вимог у вигляді зобов`язання відповідача-1 зарахувати позивачу період роботи з 15.04.1994 по 30.01.2012, а всього з іншим періодом з 25.09.2013 по 01.07.2018 не менш 7 років 6 місяців, до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є такою, що не підлягає задоволенню.
Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та призначення пенсії, суд зазначає про таке.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви (пункт 4.3 Порядку).
Відповідно до п. 4.10 Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 05.01.2022 року здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.
Отже, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як визначеного суб`єкта призначення.
З огляду на зазначене вище, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ними рішень. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 3 статті 139 КАС України, суд передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 992,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці, рішення ухвалене в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області «Про результати розгляду заяви» за №5 від 29.03.2022 року в частині не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи у Виробничому об`єднанні «Придніпровський хімічний завод» з 15.04.1994 р. по 31.10.1998 р. та періоду роботи на Державному підприємстві "Придніпровський гідрометалургійний завод" з 01.11.1998 р. по 30.01.2012 р.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна