Справа № 2-а/1970/779/12
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 2-а/1970/779/12 пров. № А/857/12993/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міжрегіональне головне управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання бездіяльності протиправною, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Білоус І.О.,

час ухвалення рішення: 11:54:25,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення: 31.07.2015,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося до суду з позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступник - ГУ ДПС у Тернопільській області), управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі, третя особа: Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування великих платників податків про визнання бездіяльності протиправною, стягнення надміру сплаченого податку на прибуток підприємства в розмірі 710896,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, що виявилась у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»; стягнуто з відповідного рахунку Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 710896 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року адміністративний позов задоволено: стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» суму надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у сумі 710896,00 грн; стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий інвестиційний банк» судові витрати у розмірі 2146 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь товариства суми надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у сумі 710896,00 грн., з огляду на встановлений факт наявної надмірної сплати позивачем вказаного податку та дотримання платником встановленого ст. 102 ПК України 1095 - денного строку звернення з відповідною заявою, враховуючи, що перша дата сплати суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату є 14.05.2008, а з відповідною заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток позивач звернувся 05.04.2011, що підтверджується датою на штампі контролюючого органу.

Не погодившись з постановою суду, податковий орган подав апеляційну скаргу з підстав порушення процесуальних норм.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що переплата з податку на прибуток у розмірі 710896,00 грн в інтегрованій картці платника відсутня, оскільки вже відшкодована позивачу, шляхом зарахування її частини у розмірі 251846,20 грн на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року по справі №826/12630/13-а, а частини у розмірі 459049,80 грн в рахунок погашення податкового зобов`язання по декларації від 02.03.2015 №, посилаючись при цьому на лист Головного управління ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким провадження у справі закрити (а.с. 222 224 т.1)

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року змінено постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року по справі №2-а/1970/779/12. Визнано протиправною бездіяльність Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, що виявилась у невиконанні передбачених законодавством дій, заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств Публічному акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Стягнуто з відповідного рахунку Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» суму надмірно сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 710896,00 гривень. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» судові витрати із сплати судового збору в сумі 3219,0 гривень.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2020 року скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 2-а/1970/779/12, - без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 серпня 2022 року скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року. Справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважає його законним та обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

08 листопада 2022 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника.

Колегія суддів вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, оскільки апелянт є суб`єктом владних повноважень, у штаті якого достатня кількість юристів для представництва його інтересів та заміни тимчасово непрацездатного працівника. Крім того, на підтвердження зазначених обставин апелянтом не надано жодних підтверджуючих документів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що філією «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі» здійснювались платежі з податку на прибуток: 14.05.2008 на суму 80771 грн, 14.05.2008 на суму 200000 грн, 15.05.2008 на суму 80000 грн, 16.05.2008 на суму 102000 грн, 11.08.2008 на суму 349088 грн, 24.09.2008 на суму 30000 грн, 25.11.2008 на суму 275050 грн, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень (а.с. 12-15, 17, 19 т.1).

У зв`язку з тим, що позивач помилково здійснив переплату з податку на прибуток за 2008 рік, Товариство неодноразово зверталося до відповідача з заявами про повернення надміру сплаченого податку, а саме:

- від 01.04.2011 №729, що отримана Тернопільською ОДПІ 05.04.2011 (а.с. 23);

- від 27.04.2011 №891, що отримана Тернопільською ОДПІ 27.04.2011 (а.с. 24);

- від 04.05.2011 №923, що отримана Тернопільською ОДПІ 04.05.2011 (а.с. 25);

- від 06.06.2011 №1156, що отримана Тернопільською ОДПІ 07.06.2011 (а.с. 26);

- від 12.07.2011 №1456, що отримана Тернопільською ОДПІ 12.07.2011 (а. с. 27);

- від 02.08.2011 №1694, що отримана Тернопільською ОДПІ 03.08.2011 (а. с. 28);

- від 11.11.2011 №2246, що отримана Тернопільською ОДПІ 11.11.2011 (а. с. 29);

- від 15.12.2011 №2729, що отримана Тернопільською ОДПІ 15.12.2011 (а. с. 30).

Згідно розрахунків податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі» за 11 місяців 2008 року від 11.12.2008 та за 2008 рік від 29.01.2009 податкове зобов`язання з податку на прибуток звітного періоду рахується від`ємним значенням в сумі 766 741 грн.

Згідно акту звірки розрахунків платника з бюджетом за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 №27/7/19-020/1 по філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі» рахується від`ємне сальдо з податку на прибуток станом на 01.01.2011 на суму 766 741 грн, а станом на 31.12.2011 на суму 710896 грн.

Факт наявності вказаної переплати та відсутність у Товариства податкового боргу контролюючим органом не заперечується.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів для повернення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено пп. 14.1.115, п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені положеннями ст. 43 ПК України.

Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Аналізуючи наведені норми колегія суддів дійшла висновку, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається шляхом подачі до відповідного контролюючого органу заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

Згідно матеріалів справи, перша переплата позивачем була здійснена 14 травня 2008 року, а вперше звернувся до відповідача з заявою щодо повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, згідно із відміткою про отримання заяви відповідачем - 05 квітня 2011 року, тобто в межах 1095 днів, визначених п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України.

Щодо доводів апелянта про те, що переплата з податку на прибуток у розмірі 710896,00 грн в інтегрованій картці платника відсутня, оскільки вже відшкодована позивачу, шляхом зарахування її частини у розмірі 251846,20 грн на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року по справі №826/12630/13-а, а частина у розмірі 459049,80 грн в рахунок погашення податкового зобов`язання по декларації від 02.03.2015 №, то такі колегія суддів до уваги не бере, оскільки грошові кошти в сумі 710896,00 грн, які є предметом даного судового розгляду, не мають будь-якого відношення до іншого предмета спору та повернення переплати у іншій справі.

Так, у справі №826/12630/13-а ПАТ «Промінвестбанк» подав позов до ДПІ у м.Житомирі про повернення переплати на суму 797757,00 грн, який судом задоволено та вказана переплата була повернута на рахунок банку.

Верховний Суд скасовуючи постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у постанові від 26 серпня 2022 року зазначив, що постановою Верховного Суду від 27.03.2020 скасувавши постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2016 року покликався на неповноту з`ясування обставин справи і дійшов передчасного висновку, не забезпечив повного і всебічного з`ясування обставин в даній справі, не вжив визначених законодавством заходів, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, судом апеляційної інстанції не надано жодної правової оцінки зазначеним доводам податкового органу, не спростовано та не підтверджено викладених в листі ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 року № 129/7/19-00-10-02-10 обставин щодо зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання позивача.

Також зазначив, що матеріали справи не містять процесуальних документів щодо витребовування доказів з приводу зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання позивача, зокрема листа ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10.

Разом з тим, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 витребувано у Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області інформацію з приводу зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», зокрема листа ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 року № 129/7/19-00-10-02-10.

На виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління ДПС у Тернопільській області надіслало апеляційному суду додаткові пояснення, які надійшли на електронну адресу суду 08.11.2022 за вх. №К39618/22, у яких податковий орган інформує суд, що в постановах Верховного Суду від 27.03.2020 та від 26.08.2022 допущена описка щодо дати зазначеного листа, оскільки в матеріалах справи наявний лист ГУ ДФС у Тернопільській області від 10.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10, а не від 09.07.2015. При цьому, лист ГУ ДФС у Тернопільській області від 10.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10 жодним чином не підтверджував інформацію з приводу зарахування спірної суми переплати в рахунок погашення зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідач ніколи не посилався на нього як на доказ, що це підтверджує.

Натомість, як на доказ того, що спірна переплата була погашена, відповідач посилався на лист Міжрегіонального Головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників від 24.07.2015 №16687/7/28-10-20-3-21, тому вважає, що Верховний Суд помилково зазначив у постановах «лист ГУ ДФС у Тернопільській області від 09.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10», а слід було зазначити: «лист Міжрегіонального Головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників від 24.07.2015 №16687/7/28-10-20-3-21».

Стверджує, що станом на 10.03.2015 надміру сплачені кошти з податку на прибуток підприємств в розмірі 710896 грн були вже відшкодовані позивачу, а відтак позовна вимога про стягнення надміру сплаченого податку на прибуток підприємств не підлягає задоволенню.

На підтвердження зазначеного надає апеляційному суду копії: листа ГУ ДФС у Тернопільській області від 10.07.2015 № 129/7/19-00-10-02-10; листа Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від 13.07.2015 №24887/19-00-10-02-10/7304; листа ГУ ДФС у Тернопільській області від 17.07.2015 № 2859/8/19-00-10-02-10/7304; листа Міжрегіонального Головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників від 24.07.2015 №16687/7/28-10-20-3-21 з додатками. Також надано витяги з ІКП: філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Тернополі () за 2012 рік; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 0039002) за 2012 рік; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 0039002) за 2013 рік; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 0039002) за 2014 рік; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (код ЄДРПОУ 0039002) за 2015 рік.

Апеляційним судом встановлено, що у матеріалах справи зазначені листи і витяги відсутні.

Разом з тим, імперативною вимогою ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічного змісту була норма ст. 71 КАС України в редакції, чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Як передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, Головне управління ДПС у Тернопільській області надаючи на виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 додаткові пояснення за вх. №К39618/22 від 08.11.2022 із зазначеними вище додатками не додає жодних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягали до задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі № 2-а/1970/779/12 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення у зв`язку з участю головуючого судді у семінарських заняттях з підвищення кваліфікації складено 21.11.2022.