Справа № 400/3037/21
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа №400/3037/21

адміністративне провадження № К/990/31937/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Миколаївської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (далі - Тринадцята кадрова комісія), Миколаївської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Тринадцятої кадрової комісії від 09 березня 2021 року №7 щодо неуспішного проходження ним атестації; визнати протиправним та скасувати наказ від 23 березня 2021 року №363к про звільнення його з посади прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VII) з 29 березня 2021 року; поновити його на посаді прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області з 30 березня 2021 року або на рівнозначній посаді; зобов`язати Офіс Генерального прокурора призначити йому новий час (дату) складання відповідного іспиту для прокурорів у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та стягнути з Миколаївської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 30 березня 2021 року по день винесення судом рішення про поновлення на посаді.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року, в позові відмовлено.

16 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Корєньков І.А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржені судові рішення на підставі пунктів 2,3 частини четвертої статті 328 КАС України скасувати їх та задовольнити позов.

Предметом спору у цій справі є правомірність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором та наказу про звільнення прокурора з цих підстав з органів прокуратури.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Вирішуючи спір та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до висновку Верховного Суду щодо застосування положень підпункту 2 пункту 19 "Прикінцевих і перехідних положень" Закону України від 19 вересня 2019 року №113-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" (далі - Закон №113-ІХ) у системному зв`язку з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII, сформованому у справах №№160/6204/20 та 200/5038/20-а предметом спору у яких було правомірність звільнення прокурора з органів прокуратури через неуспішне проходження ним атестації.

Верховний Суд відхиляє аргументи касаційної скарги щодо необхідності відступлення від висновку Верховного Суду щодо застосування положень пункту 9 частини першої статті 51 Закону №1697-VII у співставленні з підпунктами 1- 4 пункту 19 розділу ІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону №113-ІХ, так як такий висновок уже сформовано Верховним Судом за подібних правовідносин та застосовано судом апеляційної інстанції, що наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики. Заявник не зазначає новітніх, проблемних і раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права у подібних правовідносинах, а мотиви скарги зводяться до порушення процедури попередження про звільнення, із загальними посиланнями на рішення Конституційного Суду України, без належної аргументації їхнього застосування у контексті обставин цієї справи. Наведені мотиви мають суб`єктивний характер, оскільки є оціночним судженням нормативно-правових актів, якими урегульовано процедуру проведення атестації в органах прокуратури, запровадженої, зокрема, Законом №113-ІХ і проходження якої наразі є обов`язковою умовою для роботи в органах прокуратури.

Крім того, лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного суду щодо питання застосування положень підпункту 2 пункту 6 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року № 221 (далі - Порядок №221) не є підставою для відкриття провадження у справі за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, так як положеннями цієї норми лише визначено етапи атестації, а представник ОСОБА_1 зазначивши про окремі положення цього Порядку №221 не виклав у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій цієї норми, а лише формально послався на її невідповідність акту вищої юридичної сили, жодним чином не аргументувавши яким чином висновок Верховного Суду щодо цієї норми буде мати вплив для вирішення цього спору по суті, за обставин установлених судами саме у цій справі, що мають індивідуальні ознаки.

Ураховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, тлумачення норм законодавства, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тринадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Миколаївської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.Е. Мацедонська

О.Р. Радишевська