Справа № 308/13732/22
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судових засідань Івашко Я.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції; інспектора патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Сафронова Євгена Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач не згідний з вказаною постановою, оскільки не визнає вчинення інкримінованого йому правопорушення. Зокрема вказує на те, що 06.10.2022 на території перону автостанції проводилась ліквідація ямковості. Такі роботи проводились виключно на власній території товариства, яка не має статусу автомобільної дороги чи вулиці населеного пункту. При цьому місце проведення ремонтних робіт було огороджено по всьому периметру спеціальними бар`єрними конструкціями з натягнутою сигнальною стрічкою. Перешкод у заїзді рейсових автобусів на посадкові платформи створено не було. Однак, на думку працівників поліції, вказаних заходів виявилось недостатньо у зв`язку з чим відносно нього було складено оскаржувану постанову.

Відповідач, Департамент патрульної поліції, подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись, зокрема, на вимоги ст.36 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідно до яких власники автостанцій несуть відповідальність за якість та безпеку послуг, що надаються автостанціями пасажирам та автомобільним перевізникам, технічний та санітарно-гігієнічний стан будівель, споруд та території автостанції.

Згідно з п.6.1.1 та 6.1.4 ДСТУ 8749:2017 «Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт» першочергові заходи з ОДР завжди мають бути забезпечені чітким позначенням та огородженням зони дорожніх робіт, а не тільки встановленням обмежень швидкості.

З огляду на викладене, відповідач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022, законною. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивачем не підтверджено належними доказами викладені у позові обставини, а відтак просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.11.2022 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилась. Разом з тим представник позивача адвокат Логойда В.М. через канцелярію суду подаd заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, 06.10.2022 о 12:07 в м.Ужгород по вул.Станційна ОСОБА_1 здійснював провадження дорожніх робіт не огородивши належним чином місце проведення дорожніх робіт згідно ДСТУ 20171, чим порушив п.1.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.140 КУпАП.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) та Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною 3 статті 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення розглядає орган Національної поліції.

За положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до ст.ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 3-4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Як стверджує позивач у позовній заяві 06.10.2022 на частині перону автостанції по АДРЕСА_1 проводилась ліквідація ямковості. Такі роботи проводились виключно на власній території ПрАТ «Закарпатавтотранс», яка не має статусу автомобільної дороги чи вулиці населеного пункту. При цьому місце проведення ремонтних робіт було огороджено по всьому периметру спеціальними бар`єрними конструкціями з натягнутою сигнальною стрічкою. Перешкод у заїзді рейсових автобусів на посадкові платформи створено не було.

У підтвердження своїх доводів позивачем подано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до якої ОСОБА_1 є керівником ПрАТ «Закарпатавтотранс»; свідоцтво про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , відповідно до якого вказана земельна ділянка належить ВАТ «Закарпатавтотранс», фотоматеріали, з яких встановлено, що місце проведення ремонтних робіт огороджено спеціальними бар`єрними конструкціями з натягнутою сигнальною стрічкою.

Ураховуючи наведене, а також те, що відповідачем доказів на підтвердження вчинення позивачем 06.10.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140КУпАП суду не надано, винесена поліцейським постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., є необґрунтованою. При цьому сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, не дає підстав стверджувати про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки зазначені у постанові обставини свого обґрунтування під час розгляду справи не знайшли.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, зазначені принципи і положення закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки належні докази у підтвердження вини позивача не надані.

За наведеного, а також ураховуючи приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП не доведена, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ним правопорушень, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення провадженням - закрити.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, докази понесення інших витрат суду не подано, то відподно розподіл таких витрат не здійснюється.

З огляду на вищевикладене, керуючись, ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції; інспектора управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Сафронова Євгена Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5986501 від 06.10.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., а провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач (юридична особа): Департамент патрульної поліції, адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста,3, .

Повне судове рішення складене 16.11.2022.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник