Справа № 280/5391/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Справа № 280/5391/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2022 №85 з відмови ОСОБА_1 у належному зарахуванні стажу та у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 02.08.1995 по 27.02.2022, у зв`язку із чим призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 12.07.2022.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що набув пенсійного віку 50 років 11.07.2022, загальний стаж позивача 31 рік 9 місяців 29 днів визнається відповідачем №2, про що вказано у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 22.08.2022 №85 та у розрахунку стажу. Вказує, що необхідний для призначення пенсії пільговий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 6 місяців 26 днів за період його роботи з 01.09.1996 по 27.02.2022 за професіями слюсаря-ремонтника металургійного обладнання, газівника, що передбачена Списком №1, проте він не визнається відповідачем 2 у повному обсязі. Зазначає, що із змісту рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.08.2022 №85 вбачається, що відповідач відмовляється зарахувати пільговий стаж позивача, оскільки ОСОБА_1 не надав уточнюючу довідку та копії наказів про результати атестації робочих місць. Посилається на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи (№2-6) про стаж його роботи за Списком №1, а також вклеєні доповнення до форми Т-2 із інформацією про атестацію робочих місць за наказами від 02.12.1999 №366, від 28.09.2001 №315, від 18.09.2006 №300, від 21.12.2010 №351. Вказує також, що підтвердити пільговий стаж за спірний період роботи у ПрАТ «МК «Азовсталь» додатково довідкою неможливо, оскільки підприємство втратило доступ до первинних документів, наказів про затвердження результатів атестації робочих місць та архіву документів з кадрових питань, а тому не має змоги надавати довідки про підтвердження пільгового стажу відповідно до п. 20 Порядку №637, що підтверджується копією листа від 25.07.2022 №03.03.01.-2273/к. Окрім того, зазначає, що відповідні відомості про пільговий стаж позивача за Списком №1 за період з 01.01.1999 по 27.02.2022 відображені в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вважає також, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірно замість свого структурного підрозділу передало на розгляд звернення позивача до іншого територіального органу ПФУ. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнав. У відзиві на позовну заяву від 03.10.2022 (вх. № 37881), зазначає, що 15.08.2022 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказує, що у відповідності до Порядку № 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача від 15.08.2021 було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №85 від 22.08.2022 року, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказує, що відповідно до наданих до заяви документів (паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, військовий квиток, трудова книжка, довідка про навчання, довідка про стаж), загальний страховий стаж складає 31 рік 9 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком №1- відсутній, оскільки заявником не надано пільгову довідку, первинні документи за час виконання роботи, документи про результати атестації робочих місць (за період роботи після 21.08.1992). Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач 2 позовну заяву також не визнав. У відзиві на позовну заяву вх. № 39274 від 18.10.2022 вказує, що відповідно наданих до заяви документів (паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, військовий квиток, трудова книжка, довідки про навчання, довідки про стаж), загальний страховий стаж позивача складає 31 рік 9 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - відсутній, оскільки заявником не надано пільгову довідку, первинні документи за час виконання роботи, документи про результати атестації робочих місць (за період роботи після 21.08.1992). Враховуючи вищезазначене, вказує, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правомірними, Управління діяло в межах своєї компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, просить у позові відмовити.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5391/22. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.08.2022 ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області згідно із п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2022 №85, прийнятим за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, з посиланням на відсутність у позивача пільгового стажу.

Позивач не погодившись з діями, рішенням відповідачів та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

В силу частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факт перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Водночас, суд звертає увагу на те, що згідно статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637, в редакції, чинні на час подання позивачем заяви про призначення пенсії).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, за приписами наведених норм уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд також зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05.02.2021 року № 1217-IX (набрав чинності з 10.06.2021 року) статтю 48 Кодексу законів про працю викладно у такій редакції: облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Окрім цього, вказаним Законом частину 3 статті 9 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування викладено в такій редакції:

«Страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а за періоди, за які не внесені дані до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше».

Також, наведеним Законом статтю 22 Закону № 1058-IV доповнено частиною п`ятою такого змісту: «Для здійснення доступу застрахованих осіб, страхувальників та інших осіб у випадках, передбачених законодавством, до інформації та послуг у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування забезпечується функціонування веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду.

Послуги, надання яких передбачає доступ до персональних даних про фізичну особу, реалізацію нею прав на пенсійне забезпечення, надаються за умови ідентифікації такої особи з використанням кваліфікованого електронного підпису або інших надійних засобів ідентифікації у порядку, що визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення».

Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-IX у період дії воєнного стану порядок організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

Як встановлено судом зі спірного рішення, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутній пільговий стаж роботи за Списком № 1 та заявником не надано пільгову довідку, первинні документи за час виконання роботи та документи про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

В той же час, з копії трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 01.08.1995 встановлено наступне:

02.08.1995 ОСОБА_1 прийнятий в конверторний цех слюсарів-ремонтників металургійного обладнання, 5 розряду на ПРАТ «Металургійному комбінат «Азовсталь».

01.09.1996 переведено в конверторному цеху газовиком 5 розряду.

01.05.2015 переведений в цех обслуговування та ремонту обладнання сталеплавильного виробництва газовиком 5 розряду

22.07.2022 позивача звільнено за переведенням до ТОВ «ЗЛМЗ».

Тож, з 02.08.1995 по 22.07.2022 позивач працював на ПРАТ «Металургійному комбінат «Азовсталь», що знаходиться в місті Маріуполь.

Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV «Про боротьбу з тероризмом» (зі змінами, внесеними Законом України від 05 червня 2014 року) у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від № 117-р від 02.02.2022 року) Маріупольский район Донецької області належать до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, отримати відповідні уточнюючі довідки з вказаних підприємств в будь-який спосіб неможливо.

Відсутність у позивача можливості надання відповідачу уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи підприємств, архіви яких знаходиться на непідконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови йому у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі № 242/65/17.

Водночас, як стверджує позивач та не заперечується відповідачами, для призначення пенсії він надав трудову книжку, що містить усі необхідні записи (№2-6) про стаж його роботи за Списком №1, а також доповнення до форми Т-2 із інформацією про атестацію робочих місць за наказами від 02.12.1999 №366, від 28.09.2001 №315, від 18.09.2006 №300, від 21.12.2010 №351.

Як зазначає позивач, він звертався до ПрАТ «МК «Азовсталь» із заявою про надання уточнюючої довідки щодо підтвердження стажу для призначення пільгової пенсії на підставі первинних документів. Проте, підприємство листом від 25.07.2022 №03.03.01.-2273/к повідомило, що підтвердити пільговий стаж за спірний період роботи у ПрАТ «МК «Азовсталь» додатково довідкою неможливо, оскільки внаслідок бойових дій у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України підприємство втратило доступ до первинних документів, наказів про затвердження результатів атестації робочих місць та архіву документів з кадрових питань, а тому не має змоги надавати довідки про підтвердження пільгового стажу відповідно до п. 20 Порядку №637.

Суд звертає увагу на те, що загальновідомими є трагічні події, пов`язані із військовими діями на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь». Відтак, неможливість отримання позивачем, вказаних Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві у рішенні від №85 від 22.08.2022 про відмову у призначенні пенсії, документів, обумовлена фізичною неможливістю.

Водночас, надана позивачем трудова книжка у поєднанні із відомостями про пільговий стаж позивача за Списком №1 за період з 02.08.1995 по 27.02.2022 відображені в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, дають можливість оцінити та визначити як періоди трудової діяльності позивача, так і посади, які позивач займав, а також характер виконуваної роботи.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Окрім цього стосовно не надання відомостей про проведення атестації робочого місця, то суд звертає увагу на те, що метою проведення атестації робочих місць є регулювання відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (далі Порядок № 442) та передбачає, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна ж мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до пункту 6 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць за умовами праці визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговими пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз наведених вище приписів дає підстави стверджувати, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №1, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Такими документами можуть бути карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 422 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що наявність атестації робочого місця, не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, оскільки працівник не несе відповідальності за не проведення атестації керівником підприємства та організації. Визначальною ознакою є факт роботи позивача на посадах із особливо шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені в Списку № 1 та характер роботи, які дають підстави для призначення пільгової пенсії.

Водночас, суд зауважує, що позивачем було надано разом з трудовою книжкою доповнення до форми Т-2 із інформацією про атестацію робочих місць за наказами від 02.12.1999 №366, від 28.09.2001 №315, від 18.09.2006 №300, від 21.12.2010 №351.

Щодо належності посад, які займав позивач на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», до переліку посад, які включені до Списку №1, суд зазначає наступне.

Так, Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на протязі трудової діяльності позивача ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» був затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10, Постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 р. № 162, від 16 січня 2003 р. № 36, від 24 червня 2016 р. № 461.

Дослідженням переліку посад, які були включені до Списку № 1, судом встановлено, що посади, які займав позивач на ПРАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» у спірний період, належать до таких посад, а відтак період роботи на таких посадах надає право на отримання пільгової пенсії.

Враховуючи встановлені обставини та наведені правові норми, суд приходить до висновку, що період роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» з 02.08.1995 по 27.02.2022 підлягає зарахування до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, суд вважає належним способом захисту прав позивача визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2022 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період його роботи на ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» з 02.08.1995 по 27.02.2022 та призначити з 12.07.2022 і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Запорізькій області суд відмовляє.

Доводи позивача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірно передало на розгляд звернення позивача за призначенням пенсії до іншого територіального органу ПФУ, не знаходять свого підтвердження у чинному законодавстві.

Так, пунктом 1.1. розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Постанова №22-1) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії подається заявником до «територіального органу» Пенсійного фонду України (далі - «орган, що призначає пенсію») через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - «сервісний центр»).

Відповідно до пункту 4.1. розділу ІV Порядку 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень «органу, що призначає (перераховує) пенсію».

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ «органу, що призначає (перераховує) пенсію», який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

При цьому, за приписами ст. 63 Закону № 1058-IV, територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду є головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах. Головні управління та управління Пенсійного фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Тож, поняття територіальний орган, що вжито у п.1. розділу I Постанови №22-1 в контексті ст. 63 Закону № 1058-IV означає будь-яке з головних управлінь Пенсійного фонду областях, містах Києві та Севастополі, визначене екстериторіальним принципом, а не конкретно ГУ ПФУ в Запорізькій області, як вказує позивач.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.08.2022 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 період його роботи на ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» з 02.08.1995 по 27.02.2022 та призначити і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.07.2022.

У позовних вимогах до ГУ ПФУ в Запорізькій області, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18.11.2022.

Суддя Л.Я. Максименко