Справа № 320/1680/22
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року Київ № 320/1680/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за червень 2019 року - червень 2021 року у розмірі 34 534, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах: за період з червня 2019 року - червень 2021 року включно в сумі 34534,51 грн. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, позивач просить суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Згідно з ухвалою від 08.02.2022, суд залишив позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України Київської області без руху, у якій зазначив недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу. Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою від 2 травня 2022 року суд відкрив провадження по справі, визначив, що розгляд справи здійснюватиметься за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до судового розгляду.

Копію вказаної ухвали суду від 2 травня 2022 року було надіслано на адресу відповідача зазначену в позовній заяві та яка відповідає даним Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань рекомендованими поштовими відправленнями № 7399, яке повернулося до суду без вручення із довідкою Укрпошти, у якій вказана причина повернення: "за закінченням терміну зберігання".

Приписами частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 131 Кодексу адміністративного судочинства України передбачений обов`язок повідомити про зміну адреси та причини неприбуття в судове засідання. Учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з частиною одинадцятою статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ухвала суду від 2 травня 2022 року відповідно до частини одинадцятої статті 126 та статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України вважається врученою відповідачу належним чином.

Станом на час вирішення справи, відповідачем відзиву подано не було, так само, як і заяви про визнання позову.

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10): належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують надсилання до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за період червень 2019 року по червень 2021 року включно та доказів одержання відповідачем зазначених розрахунків (розписки про отримання, копії повідомлень про вручення поштових відправлень, тощо). Зобов`язано витребувані документи надати до суду у трьохденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали від 23 червня 2022 року було відправлено на офіційну електронну адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 27.06.2022, що підтверджується електронними листами, наявними в матеріалах справи.

27.07.2022 від відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку про витребування доказів на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.06.202 по справі № 320/1680/22, в якому просить суд поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області строк про витребування копій документів засвідчених належним чином та ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року по справі № 320/1680/22 та прийняти пояснення до розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач просить визнати відповідні причини пропуску процесуального строку поважними, у зв`язку з веденням бойових дій та території України, які становлять загрожу для життя та здоров`я людини.

Ухвалою від 10 серпня 2022 року в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про продовження строку про витребування доказів на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23.06.202 по справі № 320/1680/22 відмовлено.

Ухвала від 10 серпня 2022 року була направлена на офіційну електронну адресу позивача 12.08.2022.

Станом на час вирішення справи, позивачем не надано суду належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують надсилання до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за період червень 2019 року по червень 2021 року включно та доказів одержання відповідачем зазначених розрахунків (розписки про отримання, копії повідомлень про вручення поштових відправлень, тощо).

Частиною дев`ятою статті 80, статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись положеннями вищевказаної статті 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено таке.

Колективне виробниче об`єднання ТСО України "Контур" є юридичною особою у відповідності з чинним законодавством України та зареєстроване платником внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивач cформував розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, розмір фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій гр. ОСОБА_1 , що підлягає відшкодуванню відповідачем за червень 2019 року - червень 2021 року на загальну суму 34 534, 51 грн.

Станом на час вирішення справи, позивачем не надано суду належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують надсилання до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за період червень 2019 року по червень 2021 року включно та доказів одержання відповідачем зазначених розрахунків (розписки про отримання, копії повідомлень про вручення поштових відправлень, тощо).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі системного аналізу вказаних норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач як платник збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зобов`язане проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року (Далі Інструкції № 21-1), розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема "Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи" (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 розділу 6 Інструкції № 21-1).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії (пункт 6.7 розділу 6 Інструкції № 21-1).

Зміст вищенаведених приписів законодавства засвідчує, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач - зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Отже, суб`єкт, який відшкодовує витрати Пенсійного фонду України, на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, набуває обов`язок їх сплати у випадку, якщо він отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, згідно з додатком 6 Інструкції.

У цій справі позивачем на час розгляду справи не надано суду доказів, що підтверджують надсилання до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за період червень 2019 року по червень 2021 року включно та доказів одержання відповідачем зазначених розрахунків (розписки про отримання, копії повідомлень про вручення поштових відправлень, тощо).

Суд зазначає, що положення пункту 6.4 розділу 6 Інструкції № 21-1 не встановлюють вимог стосовно способу та порядку надсилання цих розрахунків, але в будь-якому випадку передбачають доведення змісту цих розрахунків до платника податків.

Інструкція № 21-1 не конкретизує, у який саме спосіб повинно здійснюватися надсилання вищевказаних розрахунків, а також не встановлює обов`язкових вимог стосовно надсилання цих розрахунків виключно за адресами, зазначеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Такий правовий висновок щодо способу надіслання та вручення розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, висловлений Верховним Судом у постанові від 17.03.2021 у справі № 810/1030/17, в якій суд касаційної інстанції дійшов висновку, що орган Пенсійного фонду виконав свій обов`язок щодо надіслання розрахунків у спосіб направлення розрахунків рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та перевірка факту отримання таких листів уповноваженими особами підприємства знаходиться за межами компетенції суб`єкта владних повноважень.

У цій справі позивачем не надано належних та допустимих доказів надіслання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно Списку № 1 за період червень 2019 року по червень 2021 року включно на суму 34 534, 51 грн у порядку, визначеному Інструкцією № 21-1.

Отже, судом встановлено, що позивач не надав доказів про те, що направив відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, за червень 2019 року - червень 2021 року на загальну суму 3 4534, 51 грн, а відповідач отримав зазначені розрахунки.

Оскільки, відповідач не був поінформований належним чином про розмір витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які він має обов`язок відшкодувати, в задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам, зробленим у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 у справі № 500/147/20.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Колективного виробничого об`єднання ТСО України "Контур" про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.