Справа № 640/14819/20
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Київ № 640/14819/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі Головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Амельохіна В.В., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Ющенка Д.А. розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКабінету Міністрів України
провизнання протиправним та нечинним розпорядження,
за участю представників:

позивача - Костенко М.А.,

відповідача - Пуленець А.С.,

На підставі частини шостої 09 листопада 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з позовом до Кабінету Міністрів України в якому просило: визнати протиправними та нечинними положення п. 1 розпорядження КМУ від 29.09.2019р. " 921-р "Деякі питання опалювального сезону 2019/20 року", а саме, в частині слів:

"…укласти до 15 жовтня 2019 р. договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. № 357 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та принципу недискримінацїї;

разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального періоду 2019/20 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах;

укласти договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ з теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, включеними до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2021 року у задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2021 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2022 року касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021, а справу № 640/14819/20 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження, - направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 року № 640/14819/20 розподілено на суддю Погрібніченка І.М.

Ухвалою від 18.08.2022 року суд постановив про розгляд справи за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 01.09.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оспорювані норми розпорядження КМУ створюють перешкоди у реалізації позивачем прав та встановлюють додаткові обов`язки, з огляду на що підлягають скасуванню.

Також позивачем зазначається, що оскаржуване Розпорядження не відповідає вимогам, визначеним Законом України «Про ринок природного газу» (ст. 11) дія рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу. Зокрема, Розпорядження прийняте Урядом без відповідних попередніх консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства - протилежного Відповідачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається.

У поданому до суду відзиві представник Кабінета Міністрів України в задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що під час прийняття оскаржуваних норм розпорядження, діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Також, відповідач звертав увагу, що аналізу положень Договору про заснування Енергетичної Співтовариства, Закон України Про ратифікацію Протоколу про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Протокол про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, зазначає про відсутність чітко визначеного механізму (порядку, процедури) проведення консультацій у процесі функціонування ринку природного газу учасника Співтовариства із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Форма таких консультацій не встановлена, характер таких консультацій носить дорадчий, а не обов`язковий характер.

При цьому, Енергетичне Співтовариство виконує наглядову функцію за додержанням учасниками Енергетичного Співтовариства принципів Угоди про заснування Енергетичного співтовариства, і в разі виникнення порушень при ухваленні учасником співтовариству рішень, Співтовариство реагує відповідними зауваженнями.

Таким чином, на думку відповідача, обов`язковість проведення попереднього узгодження спірного Розпорядження із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства може створювати додаткові обов`язки не передбачені міжнародними договорами.

20 жовтня 2022 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2019 КМУ прийнято розпорядження № 921 «Деякі питання опалювального періоду 2019/20 року», відповідно до пункту 1 якого: АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зобов`язано:

укласти до 15.10.2019 договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють в виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357 та принципу недискримінації;

разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального періоду 2019/20 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах;

укласти договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ з теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, включеними до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Позивач вважаючи протиправним положення п. 1 розпорядження КМУ від 29.09.2019р. № 921-р «Деякі питання опалювального сезону 2019/20 року», звернувся до суду для захисту своїх прав.

Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 3 Закону України від 27.02.2014 №794-VII «Про Кабінет Міністрів України» (далі - Закон №794-VII) діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Згідно з положеннями статті 4 вказаного Закону Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Приписами статті 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону №794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Закон № 2633-IV визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання, згідно із статтею 9 якого завданнями державного управління у сфері теплопостачання є, зокрема, забезпечення надійності теплопостачання як одного з необхідних елементів безпеки людини, а також створення механізмів функціонування ефективного ринку теплової енергії.

Державне управління у сфері теплопостачання у відповідності до зазначеної норми Закону № 2633-IV на загальнодержавному рівні здійснюють: Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади у межах своїх повноважень.

Згідно із статтею 10 Закону № 2633-IV до повноважень Кабінету Міністрів України належать: розробка та реалізація державної політики у сфері теплопостачання; координація діяльності міністерств, інших центральних органів виконавчої влади у сфері розробки державних (міждержавних, регіональних) цільових програм розвитку систем теплопостачання, довгострокового прогнозування споживання теплової енергії, нормативно - правових актів щодо формування цін на теплову енергію; організація здійснення контролю та обліку в цій сфері; вирішення інших питань у сфері теплопостачання відповідно до законів України.

08.05.2015 набув чинності Закон № 329-VIII, який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 329-VIII рішення (заходи) суб`єктів владних повноважень, прийняті на виконання норм цього Закону, мають відповідати принципам пропорційності, прозорості та недискримінації.

Водночас, положеннями частини першої статті 11 Закону №329-VIII з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання.

Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України.

Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів.

Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу (частина друга статті 11 Закону № 329-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 329-VIII до загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать:

1) національна безпека, а також безпека постачання природного газу;

2) стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів;

3) захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів;

4) захист здоров`я, життя та власності населення.

Частиною четвертої статті 11 Закону № 329-VIII визначено, що рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати:

1) загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу;

2) обсяг спеціальних обов`язків;

3) коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки;

4) обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків;

5) категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки;

6) територію та строк виконання спеціальних обов`язків;

7) джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті.

Згідно із частиною восьмою статті 11 Закону № 329-VIII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі, доводить до відома Секретаріату Енергетичного Співтовариства інформацію про заходи, вжиті на виконання цієї статті, у тому числі щодо можливих наслідків таких заходів для конкуренції на ринку природного газу України та на ринку природного газу Енергетичного Співтовариства.

Оновлення інформації про заходи, вжиті на виконання цієї статті, надається Секретаріату Енергетичного Співтовариства центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі, раз на два роки.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що ними визначено критерії, яким має відповідати рішення КМУ про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу:

рішення визначає: загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; обсяг спеціальних обов`язків; коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; територію та строк виконання спеціальних обов`язків; джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки;

спеціальні обов`язки покладаються у виключних випадках;

прийняттю рішення передують консультації із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Матеріалами справи встановлено, а саме з пояснювальної записки до Розпорядження від 29.09.2019 року № 921, що його проект розроблено Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за власною ініціативою з метою забезпечення вжиття необхідних заходів для своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2019/20 року.

Так, для досягнення вищезазначеної мети, серед іншого, АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» доручено укласти договори про постачання природного газу з суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії, забезпечити безперебійне постачання природного газу протягом опалювального періоду, укласти договори про реструктуризацію заборгованості з теплопостачальними організаціями.

Водночас, постановою КМУ від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі - Положення № 867) встановлюється обов`язок АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням:

- виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору);

- виробникам теплової енергії, які фінансуються за рахунок державного чи місцевого бюджету, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення приміщень житлового фонду та гуртожитків, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії, які фінансуються за рахунок державного чи місцевого бюджету, що використовують природний газ з метою опалення службових та виробничих приміщень, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії - об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативам та суб`єктам господарювання, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення приміщень, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії, що використовують природний газ для виробництва електричної енергії.

Розробником проекту розпорядження КМУ від 29.09.2019 № 921-р «Деякі питання опалювального сезону 2019/20 року» у пояснювальній записці також зазначається, що відповідно до Положення № 867 обов`язковою умовою для постачання НАК «Нафтогаз України» природного газу для певного підприємства є укладення договору постачання природного газу (у визначених чинним законодавством випадках також виконання обов`язку щодо відкриття рахунків iз спеціальним режимом використання відповідно до статті 19-1 Закону України від 02.06.2005 № 2633-IV «Про теплопостачання» (далі - Закон № 2633-IV) та розпорядження Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 20.05.2015 № 670).

Крiм того, для постачання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» природного газу виробнику теплової енергії необхідно виконати одну з альтернативних умов, зазначених в абзацах третьому-п`ятому підпункту 3 пункту 11 Положення № 867, а саме:

досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 до 01.04.2019 - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 до 01.04.2019 та у період з 01.10.2019 до 01.05.2021 - не нижче 60 відсотків); або

укладення з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону № 1730-VIII (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або

подання виробником теплової енергії до АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» погодженого АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 щодо всіх договорів з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядку розрахунків, установленого між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Таким чином для укладання договору постачання природного газу суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність у сфері комунального господарства, необхідно виконати обов`язкову умов та одну із альтернативних умов, передбачених пунктом 11 Положення № 867, а АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» укласти договір.

Крім того, в пояснювальній записці до оскаржуваного розпорядження зазначено, що його прийняття забезпечить вирішення проблемних питань у сфері житлово-комунального господарства регіонів, зокрема, забезпечить своєчасний початок та стале проходження опалювального періоду 2019/20 року.

Таким чином, для забезпечення своєчасного і належного початку та проходження опалювального сезону 2019/20 року виникла нагальна потреба у розробці та прийнятті проекту розпорядження.

Для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на виконання статті 11 Закону № 329-VIII Урядом видано постанову від 22.03.2017 № 187 «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», положення якої були покладені в основу мотивування доцільності її прийняття у пояснювальній записці і враховувались Міністерством юстиції України під час складення Висновку за результатами правової експертизи до проекту розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року» (далі - Висновок), а також постанову від 29.04.2018 № 357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії».

Міністерство юстиції України у Висновку щодо відповідності оспорюваного у цій справі розпорядження актам законодавства, що мають вищу юридичну силу, вказало на те, що загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу, має бути визначено у рішенні Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу. У зв`язку з цим, Міністерство юстиції України наголосило, що завдання, виконання яких передбачено пунктом 1, 2 проекту Розпорядження, реалізуються АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а також операторами газотранспортних газорозподільних мереж в рамках вищевказаного Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке є обов`язковим до виконання.

Проект рішення Кабінету Міністрів України містить механізм, що є предметом регулювання постанови КМУ від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу».

Також, згідно із Висновком Міністерства юстиції України, проект розпорядження КМУ узгоджується з актами такої ж юридичної сили.

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, дійшов висновку про те, що положення оскаржуваного розпорядження видано Кабінетом Міністрів України, як суб`єктом, який відповідно до положень Закону України «Про теплопостачання» здійснює державне управління у сфері теплопостачання на загальнодержавному рівні та в межах повноважень Уряду, наданих йому Законом України «Про ринок природного газу» щодо покладення на суб`єктів ринку природного газу на визначений строк спеціальних обов`язків у процесі функціонування ринку природного газу і саме з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Відтак, зважаючи на законодавчо визначені повноваження Уряду у спірних правовідносинах, зміст оскаржуваних позивачем положень Розпорядження, а також мету прийняття спірного акта, не доведеними та безпідставними є посилання позивача на перевищення Кабінетом Міністрів України своїх повноважень при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Також, суд вважає необгрунтованими посилання позивача на відсутність загальносуспільного інтересу, передбаченого положеннями частини 3 статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки, як з відзиву та письмових пояснень відповідача встановлено, що загальносуспільний інтерес полягає у необхідності забезпечення стабільності функціонування ринку природного газу (п. 2 ч. 3 ст. 11 Закону №329-VIII).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено можливість покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства

01 лютого 2011 року Україна набула статусу Договірної Сторони в Енергетичному Співтоваристві Південно-Східної Європи. Протокол про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства було підписано 24.09.2010 в місті Скоп`є (Македонія) і ратифіковано Законом України "Про ратифікацію Протоколу про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства" від 15.12.2010 № 2787-VI.

Приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, який підписано сторонами 25.10.2005 і набув чинності для України з 01.02.2011, має на меті встановлення довгострокової фінансової стабільності енергетичного сектора та поліпшенню інвестиційного клімату в Україні, стимулювання регіональної інтеграції та торгівлі, допомоги вирішенню проблем боротьби зі змінами клімату та запровадженню енергозберігаючих технологій тощо.

Проаналізувавши Договір про заснування Енергетичного Співтовариства, Закон України Про ратифікацію Протоколу про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, Протокол про приєднання України до Договору про заснування Енергетичного Співтовариства, суд зазначає про відсутність чітко визначеного механізму (порядку, процедури) проведення консультацій у процесі функціонування ринку природного газу учасника Співтовариства із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Форма таких консультацій не встановлена, характер таких консультацій носить дорадчий, а не обов`язковий характер.

При цьому, Енергетичне Співтовариство виконує наглядову функцію за додержанням учасниками Енергетичного Співтовариства принципів Угоди про заснування Енергетичного співтовариства, і в разі виникнення порушень при ухваленні учасником співтовариства рішень, Співтовариство реагує відповідними зауваженнями.

З огляду на зазначене, обов`язковість проведення попереднього узгодження спірного Розпорядження із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства може створювати додаткові обов`язки не передбачені міжнародними договорами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 20 січня 2022 року у даній справі та від 25 червня 2020 року у справі №826/9665/16.

Щодо посилання позивача на те, що оскаржуваним Розпорядженням покладено на НАК «Нафтогаз України» додатковий обов`язок - укласти із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії договори, суд зазначає, що, відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу можливо лише на підставі відповідного договору. При цьому, позадоговірний порядок постачання природного газу законодавством України не передбачений.

Також суд звертає увагу, що зважаючи на роль НАК «Нафтогаз України» у правовідносинах, які регулюються спірним Розпорядженням, а також, визначену статутом Компанії мету її діяльності - забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, більш повного задоволення потреб споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах, визнаються недоведеними, а відтак, і безпідставними твердження позивача про порушення (позбавлення або обмеження) положеннями оскаржуваного акта прав позивача, а саме: права власності Компанії на природний газ, зокрема права розпорядження своїм майном; права на самостійне здійснення підприємницької діяльності; право на свободу договірних відносин; право на участь у цивільному обороті на рівних з іншими суб`єктами господарських умовах.

Крім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження існування фактів порушення зазначених прав НАК «Нафтогаз України», спричинених застосуванням положень саме спірного Розпорядження з дати набрання останнім чинності по день звернення до суду із даним позовом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову НАК «Нафтогаз України» у задоволенні позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оскільки позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволенню.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: В.В. Амельохін

В.П. Шулежко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.11.2022 року.