Справа № 580/4210/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року справа № 580/4210/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий центр- Гарант" до Черкаської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

16 вересня 2022 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Агропромисловий центр-Гарант" до Черкаської митниці, в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Черкаської митниці Держмитслужби України щодо невідновлення преференційного режиму відносно товару телескопічного навантажувача, бувшого у використанні, марки JCB, модель 531-70 AGRI PLUS, рік випуску 2013, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 в комплекті з вилами палетними, згідно митної декларації від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171;

2) зобов`язати Черкаську митницю Держмитслужби України відновити преференційний режим до товару згідно митної декларації від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що 30.08.2017 позивачем оформлено Митну декларацію № UA902050/2017/506171 на телескопічний навантажувач, бувший у використанні, марки JCB, модель 531-70 AGRI PLUS, рік випуску 2013, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в комплекті з вилами палетними та провів його розмитнення, під час якого сплачено митні платежі в повному обсязі, після чого товар випущено у вільний обіг. З метою відновлення преференційного режиму до вищевказаного товару та повернення суми надміру сплачених коштів з податку на додану вартість та мита, декларант (позивач), звернувся до відповідача з заявою щодо відновлення преференційного режиму, надавши сертифікат ЕUR.1 №PL/MF/AN 0273163 від 31.10.2017 у підтвердження країни виробника, який згідно листа №1321/10/23-70-19- 01-43 від 01.12.2017 містив неточності та, як результат, не був приєднаний до митної декларації. 18.05.2018 р. звернувся до Відповідача з заявою щодо відновлення преференційного режиму, надавши Сертифікат EUR.1 №PL/MF/AN 0284466 від 14.05.2018 у підтвердження країни виробника. З метою підтвердження країни походження товару, позивач надав Декларацію відповідності (DECLARATION OF CONFIRMATION) на товар, видану виробником - JCB EXCAVATORS LIMITED LAKESIDE WORKS, ROCESTER UTTOXETER, UNITED KINGDOM ST 14 5JP (Великобританія). Проте відповідач, в період з 09.12.2019 по 05.07.2022 не здійснив жодних дій щодо відновлення режиму вільної торгівлі, у т.ч. не надав жодної інформації щодо цього, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і постановлено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що під час розгляду поданих позивачем документів для митного оформлення товару виникли сумніви через розбіжність документів, виданих однією й тією ж компанією «POLMAG» Magdalena Janiak, а саме: відрізняються розміром шрифти тексту, мовою тексту (польська та російська), бланком документа та формою документа, змістом інформації. Враховуючи вищезазначене, з метою перевірки заявленої країни походження товару та застосування преференції по сплаті ввізного мита, на підставі п. 1 ст. 33 розділу VI Протоколу I Угоди про асоціацію з ЄС, а також у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані сумніви в достовірності інформації, що міститься у сертифікаті EUR. 1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 митницею ініційовано здійснення подальшої перевірки цього сертифіката шляхом направлення запитів до митних органів Республіки Польщі. Таким чином, преференційний режим на підставі звернення ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВИЙ ЦЕНТР - ГАРАНТ» від 18.05.2018 №20 (вх. Черкаської митниці ДФС від 21.05.2018 № 1014/10/23-70-00-42) не застосований у зв`язку з проведенням подальшої перевірки підтвердження преференційного походження товару на підставі наданого сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 та очікуванням відповіді на запит.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий центр - Гарант» придбало у фірми «POLMAG» Magdalena Janiak, Arkadiusz Lis Spolka Cywilna, 63-500 Ostrzeszow, ul. Powstancow Wielkopolskich, 31, Польща, NIP PL на підставі Контракту № PL-18 (купівлі-продажу) від 28.11.2016 та виставленого останнім рахунку-фактури (FAKTURA) № FE/3/2017/08 від 10.08.2017, телескопічний навантажувач, бувший у використанні, марки JCB, модель 531-70 AGRI PLUS, рік випуску 2013, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в комплекті з вилами.

30.08.2017 позивачем проведено розмитнення вказаного товару, що підтверджується електронною митною декларацією UА902050/2017/506171.

Позивачем сплачено митні платежі в повному обсязі та товар випущений до вільного обігу на митній території України.

23.11.2017 позивач звернувся до Черкаської митниці ДФС України з листом Вих. № 53, в якому долучити до переліку документів Митної декларації Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AN 0273163 від 31.10.2017, що підтверджує походження товару та просив відновити режим вільної торгівлі (преференційний режим) по відношенню до останнього.

Черкаська митниця листом №1321/10/23-70-19-01-43 від 01.12.2017 проінформувала позивача про неможливість відновити (застосувати) режим вільної торгівлі, адже наданий Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AN 0273163 від 31.10.2017 має неточності щодо дати рахунку-фактури (FAKTURA) № FE/3/2017/08, а також зазначений сертифікат, який був виданий пізніше в графі 7 не містить напису англійською мовою: «ISSUED RETROSPECTIVELY».

11.12.2017 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 58, в якому просив повернути оригінал Сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AN 0273163 від 31.10.2017 для усунення неточностей та отримання нового, оформленого належним чином.

14.05.2018 позивачем отримано новий Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/MF/AN 0284466 від 14.05.2018.

18.05.2018 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 20, в якому просив відновити режим вільної торгівлі до товару на підставі нового Сертифікату з перевезення (походження) товару форми ЕиЯ.1 № РЬ/МР/ДМ 0284466 від 14.05.2018 р.

При розгляді сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 у відповідача виникли сумніви щодо преференційного статусу походження товару, зазначеного у сертифікаті, та інших вимог Протоколу І у зв`язку з неідентифікацією партії товару, на яку виданий сертифікат, а саме:

- зазначені в митній декларацій країни відправлення від 24.08.2017 № 17PL394010E0309156 та в автомобільній накладній CMR від 24.08.2017 А № 906883 вантажоотримувач товару SOO «GUMAGROEKSPORT» та вага брутто товару « 6800 кг» не відповідають інформації, зазначеній в сертифікаті EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 та у зовнішньоекономічному контракті від 28.11.2016 № PL-18;

- наявні розбіжності у наданих інвойсах, в тому числі з коригуючим інвойсом від 10.08.2017 №FE/3/2017/08;

- у графі 11 сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 виявлено 2 різних рахунки-фактури, виставлених компанією «POLMAG» Magdalena Janiak: на адресу ТОВ «Агропромисловий центр - Гарант», та на адресу «GUMAGROEKSPORT»;

- у графі «вантажоотримувач» МД країни експорту зазначене підприємство SOO «GUMAGROEKSPORT» замість SOO AGROPROMUSHLENNUY CENTER-GARANT».

24.05.2019 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 14, в якому просив повідомити результати відновлення режиму вільної торгівлі.

Листом №771/10/23-70-19-01-43 від 21.06.2019 відповідачем проінформовано позивача про те, що у зв`язку з наявністю обґрунтованих сумнівів в статусі походження ввезеного ним товару та на підставі статті 33 розділу VI Протоколу 1 Угоди від 16 вересня 2014 року № 1678 - VII, листом митниці від 31.07.2018 № 1081/8/23-70-19-01-35 направлений запит до уповноважених органів Польщі з метою перевірки заявленої країни походження товару та можливості застосування преференції по сплаті ввізного мита на підставі наданого Сертифікату з перевезення товару форми EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466.

Відповідач листом №891/10/23-70-19-01-43 від 29.07.2019 р. проінформовано Позивача про те, що під час перевірки Сертифікату EUR.1 були виявлені розбіжності у документах, зазначених у сертифікаті, та документах, що надавались для його видачі, у зв`язку з чим у митниці виникли обґрунтовані сумніви для проведення перевірки наданого підтвердження походження. Питання відновлення режиму вільної торгівлі до ввезеного товару знаходиться на контролі митниці. Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 16.07.2019 №33237/6/99-99-04-01-15 після надходження відповіді Митної адміністрації Республіки Польща результати перевірки зазначеного сертифіката будуть направлені митниці для розгляду й інформування Позивача (Лист №891/10/23-70-19-01-43 від 29.07.2019р. додається).

13.11.2019 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 31, в якому наголосив, що поданий Сертифікат EUR.1 оформлений відповідно до вимог Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів співробітництва», з урахуванням неточностей, озвучених відповідачем в листі №1321/10/23-70-19-01-43 від 01.12.2017.

09.12.2019 проінформовано позивача, що станом на дату відповіді інформації щодо надходження відповіді від митних органів Польщі від Державної фіскальної служби України не надходило.

05.07.2022 у зв`язку з тривалою відсутністю відповіді, позивач знову звернувся до відповідача із заявою про відновлення режиму вільної торгівлі (преференційний режим) вих. № 2, в якій просив відновити режим вільної торгівлі до ввезеного товару, про що проінформувати в найкоротший строк.

Державна митна служби України листом №15/15-03-01/13/2499, повідомила: «У відповідь на запит Державної фіскальної служби України щодо перевірки СертифiкатуEUR.1 Держмитслужбою було отримано лист уповноваженого митного органу Польщі від 16.03.2022 № 3001- ІОС.4331.104.2019 за результатами проведеної перевірки. Українську сторону повідомлено, що експортером не доведено походження товару. Зазначений у сертифікаті товар не може вважатися таким, що походить із Європейського Союзу відповідно до Доповнення І до Конвенції, і до нього не може бути застосовано преференційний режим».

26.08.2022 позивач, з метою підтвердження преференційного статусу товару, листом вих. № 4, направив відповідачу Декларацію відповідності на товар, видану Виробником, з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, яка підтверджує, що Виробником навантажувача марки JCB, модель 531-70 AGRI PLUS, рік випуску 2013, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , є JCB EXCAVATORS LIMITED LAKESIDE WORKS, адреса виробництва якого - ROCESTER UTTOXETER, UNITED KINGDOM ST 14 5JP, тобто Великобританія.

У відповідь на вище вказану заяву, відповідач листом №7.27-1/15-01/13/2340 коментарів щодо Декларації відповідності Виробника не надав, у відновленні режиму вільної торгівлі з ЄС відмовив.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За приписами ч. 3 ст. 318 МК України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч. 1 ст. 257 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Згідно із приписами ст. 36 МК України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Статтею 43 МК України передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фіто санітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках експертизи відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 44 МК України у разі ввезення товару на митну територію України, сертифікат про походження товару подається обов`язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Законом України "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони" від 16.09.2014 № 1678-VII, ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).

Згідно із ст.ст. 26, 31 глави 1 Розділу IV Угоди положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами - 2, що походять з територій Сторін.

Для цілей цієї Глави "походження" означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди ("Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів адміністративного співробітництва").

Сторони не повинні запроваджувати або зберігати в силі будь-які мита, податки або будь-які інші заходи еквівалентної дії, що накладаються на вивезення товарів або запроваджується у зв`язку з вивезенням товарів на іншу територію.

Згідно зі ст. 13 Протоколу 1 до Угоди преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовуються лише до товарів, які виконують умови цього Протоколу, транспортованих безпосередньо між Європейським Союзом та Україною. Проте товари у складі однієї партії можуть бути транспортовані через інші території з перевантаженням або тимчасовим зберіганням на цій території (за необхідності) за умови постійного перебування цих товарів під наглядом митних органів у країні транзиту чи зберігання, і якщо з цими товарами не виконуватиметься жодних операцій окрім розвантаження, перевантаження та заходів, необхідних для збереження в належному стані.

Товари, що походять з певної країни, можуть бути транспортовані по трубопроводу через територію країн, іншої, ніж країни Європейського Союзу та України.

Приписами ст. 16 Протоколу 1 до Угоди передбачено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Відповідно до ст. 17 Протоколу 1 до Угоди сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бут виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Дата видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 повинна бути вказана в Комірці 11 цього сертифіката.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу, відповідно, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

(a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або

(b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.

Статтею 18 Протоколу 1 передбачено випадки видачі сертифіката з перевезення товарів EUR.1 після експорту товару, якщо:

(a) він не був виданий під час експортування через помилки чи ненавмисний недогляд або через особливі обставини;

або

(b) було доведено перед митними органами, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 був виданий, але не прийнятий під час імпортування з технічних причин.

Строк дії сертифіката з перевезення товарів EUR.1 та декларації інвойс складає чотири місяці з дати видачі у країні експорту, які повинні бути надані в межах зазначеного періоду митним органам країни імпорту (стаття 24 Протоколу 1).

Таким чином, до товарів може бути відновлено режим вільної торгівлі в рамках Угоди про асоціацію між Україною та ЄС за умови подання митниці:

сертифіката з перевезення товарів EUR.1 протягом чотирьох місяців з дати видачі його у країні-експорту, але не пізніше 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми;

декларації інвойс протягом чотирьох місяців з дати видачі її у країні-експорту, але не пізніше двох років ввезення товарів, яких вона стосується від дня виникнення надміру сплаченої суми.

Як встановлено з матеріалів справи, під час розгляду сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 у відповідача виникли сумніви щодо преференційного статусу походження товару, зазначеного у сертифікаті, та інших вимог Протоколу І у зв`язку з неідентифікацією партії товару, на яку виданий сертифікат, а саме:

- зазначені в митній декларацій країни відправлення від 24.08.2017 № 17PL394010E0309156 та в автомобільній накладній CMR від 24.08.2017 А № 906883 вантажоотримувач товару SOO «GUMAGROEKSPORT» та вага брутто товару « 6800 кг» не відповідають інформації, зазначеній в сертифікаті EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 та у зовнішньоекономічному контракті від 28.11.2016 № PL-18;

- наявні розбіжності у наданих інвойсах, в тому числі з коригуючим інвойсом від 10.08.2017 №FE/3/2017/08;

- у графі 11 сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 виявлено 2 різних рахунки-фактури, виставлених компанією «POLMAG» Magdalena Janiak: на адресу ТОВ «Агропромисловий центр - Гарант», та на адресу «GUMAGROEKSPORT»;

- у графі «вантажоотримувач» МД країни експорту зазначене підприємство SOO «GUMAGROEKSPORT» замість SOO AGROPROMUSHLENNUY CENTER-GARANT».

Враховуючи вищезазначене, з метою перевірки заявленої країни походження товару та застосування преференції по сплаті ввізного мита, на підставі п. 1 ст. 33 розділу VI Протоколу I Угоди про асоціацію з ЄС, а також у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані сумніви в достовірності інформації, що міститься у сертифікаті EUR. 1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 митницею ініційовано здійснення подальшої перевірки цього сертифіката шляхом направлення запитів до митних органів Республіки Польщі.

Таким чином, преференційний режим на підставі звернення ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВИЙ ЦЕНТР - ГАРАНТ» від 18.05.2018 №20 не застосований у зв`язку з проведенням подальшої перевірки підтвердження преференційного походження товару на підставі наданого сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 та очікуванням відповіді на запит.

Листом Держмитслужби від 23.03.2022 15/15-03-01/7/1117 на Черкаську митницю надійшла відповідь уповноваженого митного органу Польщі від 16.03.2022 № 3001- ІОС.4331.104.2019 на запит щодо перевірки преференційного походження товару, зазначеного у сертифікаті EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466.

За результатами перевірки, проведеної уповноваженим органом Польщі стосовно преференційного статусу походження товару, зазначеного у сертифікаті EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466, встановлено, що експортером не доведене походження товару, у зв`язку з чим товар не підпадає під пільговий тарифний режим.

Таким чином, сертифікат EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466 не може бути застосований для підтвердження преференційного походження товару на умовах Угоди про асоціацію з ЄС.

Враховуючи вищевикладене, режим вільної торгівлі на умовах Угоди про асоціацію з ЄС до товару «телескопічний навантажувач JCB 531-70 AGRI PLUS, бувший у використанні», ввезеного ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВИЙ ЦЕНТР - ГАРАНТ» за митною декларацією від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171. не може бути відновлений на підставі сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466.

Таким чином позовна вимога про зобов`язання відповідача відновити преференційний режим до товару згідно митної декларації від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171 задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання бездіяльності відповідача щодо невідновлення преференційного режиму відносно товару телескопічного навантажувача, бувшого у використанні, марки JCB, модель 531-70 AGRI PLUS, рік випуску 2013, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 в комплекті з вилами палетними, згідно митної декларації від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171 протиправною, суд зазначає таке.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі №п/800/259/15 - бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Як встановлено вище, відповідачем здійснювалися заходи з проведенням подальшої перевірки підтвердження преференційного походження товару на підставі наданого сертифіката EUR.1 від 14.05.2018 № PL/MF/AN 0284466, шляхом направлення відповідних запитів до уповноваженого органу Польщі, а тому доводи позивача про бездіяльність відповідача є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає, що відповідач обґрунтовано відмовив у відновленні преференційного режиму до товару згідно митної декларації від 30.08.2017 № UA902050/2017/506171.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО