Справа № 200/17177/21
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Справа№200/17177/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати включити до обрахування та подальшого обчислення і нарахування пенсійних виплат до пільгового стажу періоди праці відповідно до уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від 13.04.2016 № 784, № 785, № 786, № 787, а саме періоди роботи: з 09.01.2001 по 14.01.2001; з 06.02.2001 по 26.03.2001; з 06.08.2001 по 07.09.2001; з 24.10.2001 по 22.05.2006 на шахті ГОАО «Шахта № 81 «Киевская» ДП ГХК «Ровенькиатрацит»;

до трудового стажу зарахувати також періоди: з 01.10.1990 по 25.09.1991; з 01.03.1992 по 17.09.1993; з 18.12.1993 по 02.06.1995. Дані періоди праці зарахувати з дня звернення до відповідача, а саме з 05.11.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до уточнюючих довідок виданих на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Також до страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі, навчання та служби в армії, запропоновано надати додаткові довідки.

Відмову у зарахуванні пільгового та страхового стажу позивач вважає протиправними, оскільки трудова книжка містить необхідні записи про роботу, додатково надані довідки на підтвердження пільгового періоду роботи, в зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 06 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідно до ухвали від 08 серпня 2022 року залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

Відповідач-1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. До пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди трудової діяльності згідно з нормами трудового законодавства на підставі даних з трудової книжки та персоніфікованого обліку. Не зараховано періоди роботи з 09.01.2001 - 14.01.2001, 06.02.2001 - 26.03.2001, 06.08.2001 - 07.09.2001, 24.10.2001 - 22.05.2006, оскільки уточнюючі довідки №784, №785, №786, №787 видані підприємствами розташованими на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях; 01.10.1990 - 25.09.1991 у зв`язку з відсутністю довідки з навчального закладу про тривалість навчання; 01.03.1992 - 17.09.1993 у зв`язку з відсутністю довідки про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму; 18.12.1993 - 02.06.1995 за відсутності довідки про період проходження військової служби, виданої на підставі первинних документів.

З огляду на зазначене, керуючись положеннями Закону № 1058-ІV, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12 серпня 1993 року № 637, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки ним не було порушено норм пенсійного законодавства.

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області підтвердило викладені у відзиві Управління Фонду в Донецькій області обставини розгляду заяви позивача про призначення пенсії та прийняття рішення про відмову. Відповідач наголосив, що діяв в рамках чинного законодавства та виявивши недоліки в поданих документах запропонував позивачу надати уточнюючі довідки.

Окрім того, відповідач-2 додав, що позивачу призначено пенсію на підставі повторної заяви від 11.01.2022 року. Позивачем долучено довідку про проходження служби, періоди роботи з 15.01.2001 по 05.08.2001; з 06.08.2001 по 31.12.2001; з 24.10.2001 по 19.05.2006 на шахті ГОАО «шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит» враховано до пільгового страхового стажу на підставі даних трудової книжки та персоніфікованого обліку. Додаткових довідок на підтвердження періоду навчання та роботи у колгоспі позивачем не надано. В зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 .

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.11.2021 №16 ОСОБА_1 на заяву від 05.11.2021 відмовлено у призначенні пенсії.

Згідно з наданими документами пільговий стаж позивача на підземних роботах, професії за постановою № 202 становить 24 роки 11 місяців 18 днів. Пільговий стаж на підземних роботах, провідні професії, становить 19 років 10 місяців 1 день.

До страхового стажу не зараховано:

відомості атестата № 10884 - відсутня дата рішення кваліфікаційної комісії та печатка навчального закладу, запропоновано долучити довідку з навчального закладу про тривалість навчання, видану на підставі первинних документів;

відомості військового квитка серії НОМЕР_3 від 03.12.1993 - дата призову дописана іншим чорнилом, запропоновано долучити довідку про період проходження військової служби, видану на підставі первинних документів.

Для зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі з 01.03.1992 по 17.09.1993, зазначеного в трудовій книжці, запропоновано долучити довідку про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.

До пільгового стажу не зараховано відомості про періоди роботи відповідно до уточнюючих довідок про пільговий характер роботи від 13.04.2016 № 784, № 785, № 786, № 787, видані підприємствами, розташованими на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Пільговий стаж за періоди роботи, які зазначені у вказаних вище уточнюючих довідках, зараховано відповідно до відомостей трудової книжки та даних які містяться в системі персоніфікованого обліку.

Атестат № 10844 від 25.09.1991 про навчання ОСОБА_1 у середньо-професійному технічному училищі № 37 з 01.10.1990 року містить недоліки, зазначені у спірному рішенні.

Військовий квиток серії НОМЕР_3 від 03.12.1993 року містить інформацію про проходження служби позивачем за період з 18.12.1993 по 02.06.1995.

Позивачем до матеріалів справи додана копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_4 від 17.03.1992, відповідно до якої позивач:

з 01.03.1992 по 17.09.1993 працював в колгоспі слюсарем мехмайстерні та звільнений в зв`язку з призовом в армію (запис №1).

з 06.12.1993 по 02.06.1995 проходив військову службу, відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 (запис №2),

з 09.01.2001 по 15.01.2001 проходив навчання в учбовому пункті та по 22.05.2006 працював повний робочий день під землею на шахті ГОАО «Шахта № 81 «Киевская» ДП ГХК «Ровенькиатрацит» (назва мовою оригіналу) (записи №№9-21).

Зазначені записи містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

Періоди роботи шахті «ГОАО «Шахта № 81 «Киевская» ДП ГХК «Ровенькиатрацит» (назва мовою оригіналу) підтверджені уточнюючими довідками № 784, 785, 786, 787 від 13.04.2016 року, на підтвердження пільгового характеру роботи, що передбачені Списком №1.

Додатково позивачем надано копію наказу про проведення атестації робочих місць від 16.07.1997 № 555, від 05.07.2002 № 704, історичну довідку про зміну назви підприємства.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області надані документи про призначення пенсії ОСОБА_1 , відповідно до рішення 16 від 10.02.2022 року.

Згідно з наданими документами з пенсійної справи позивача страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 07 місяців 03 дні, пільговий стаж за постановою № 202 становить - 25 років 07 місяців 04 дні, стаж на провідних професіях становить 20 років.

До страхового стажу зараховано період служби в армії з 06.12.1993 по 02.06.1995 на підставі наданої довідки від 23.12.2021 року; періоди роботи з 15.01.2001 по 05.08.2001, з 06.08.2001 по 31.12.2001, з 24.10.2001 по 19.05.2006 на шахті ГОАО «шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит» враховано до пільгового страхового стажу на підставі даних трудової книжки та персоніфікованого обліку.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до підпункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Суд також зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми «Основного положення про порядок выдачи и ведения трудовых книжек колхозников» (мовою оригіналу), затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310 (далі - Основні положення) та підлягають застосуванню на підставі постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року N 1545-XII, як такі, що не суперечать Конституції та законам України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно з пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тобто, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису (або печатки підприємства), не передбачено.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Також, суд звертає увагу, що згідно з трудовою книжкою позивач прийнятий на роботу в якості найманого працівника слюсарем майстерні, а не членом колгоспу, отже не мав виконувати встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Щодо наданих позивачем довідок № 784, 785, 786, 787 від 13.04.2016 року, якими підтверджуються записи в трудовій книжці ОСОБА_1 , суд також зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані, так звані, «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності довідок про підтвердження пільгового стажу, у зв`язку із знаходженням установи, що її видала, на непідконтрольній українській владі території.

При цьому, як встановлено за матеріалами справи, період роботи позивача з 15.01.2001 по 05.08.2001, з 06.08.2001 по 07.09.2001, з 24.10.2001 по 22.05.2006 на шахті ГОАО «Шахта № 81 «Киевская» ДП ГХК «Ровенькиатрацит» в подальшому зараховано до пільгового стажу відповідно до даних персоніфікованого обліку.

В період з 09.01.2001 по 14.01.2001 позивач проходив навчання в учбовому пункті шахти, що відповідно до уточнюючої довідки не є роботою, передбаченою Списком № 1. Запис в трудовій книжці також підтверджує проходження позивачем служби в армії в період з 18.12.1993 по 02.06.1995.

Таким чином, судом встановлено, що під час розгляду заяви позивача відповідач-2 неналежно розглянув надані документи при призначені пенсії та безпідставно не прийняв до уваги усі записи трудової книжки щодо роботи ОСОБА_1 в період з 01.03.1992 по 17.09.1993 в колгоспі та служби в армії з 18.12.1993 по 02.06.1995. Також доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем-2 щодо розгляду наданих документів при призначенні пенсії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки відповідачем безпідставно не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 15.01.2001 по 05.08.2001, з 06.08.2001 по 31.12.2001, з 24.10.2001 по 19.05.2006 на шахті ГОАО «Шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит», служби в армії з 18.12.1993 по 02.06.1995.

Стосовно періоду навчання позивача з 01.10.1990 по 25.09.1991 суд вказує, що види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію визначаються статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, де відповідно до пункту "д" частини третьої передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Проте, наданий позивачем атестат № 10844 від 25.09.1991 про навчання ОСОБА_1 у середньо-професійному технічному училищі № 37 не засвідчений відбитком печатки, не містить повної назви навчального закладу. В атестаті відсутні відомості про розташування навчального закладу, відсутні номер та дата рішення кваліфікаційної комісії. Відомості про вказане навчання відсутні у трудовій книжці, а отримана спеціальність не відображена у військовому квитку. За вказаних обставин період навчання потребує додаткового підтвердження, про що обґрунтовано зазначили відповідачі. За таких обставин суд не може ґрунтувати рішення на припущенні за відсутності належних доказів навчання у середньо-професійному технічному училищі. Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо способу захисту порушених прав позивача суд вказує, що дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, оцінюючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 11.11.2021 №16 та зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до трудового стажу періодів роботи з 01.03.1992 року по 17.09.1993 року в колгоспі, на пільгових умовах з 15.01.2001 року по 05.08.2001 року, з 06.08.2001 року по 31.12.2001 року, з 24.10.2001 року по 19.05.2006 року на шахті ГОАО «Шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит» та служби в армії з 18.12.1993 року по 02.06.1995 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що спір виник через протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, судові витрати підлягають стягненню бюджетних асигнувань вказаного відповідача-2.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., наведена сума відповідно до положень статті 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, Рівненська область, 33004, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.11.2021 №16 в частині відмови у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періодів роботи з 01.03.1992 року по 17.09.1993 року в колгоспі, з 15.01.2001 року по 05.08.2001 року, з 06.08.2001 року по 31.12.2001 року, з 24.10.2001 року по 19.05.2006 року на шахті ГОАО «Шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит», служби в армії з 18.12.1993 року по 02.06.1995 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії з урахуванням висновків суду щодо зарахування до трудового стажу періодів роботи з 01.03.1992 року по 17.09.1993 року в колгоспі, на пільгових умовах з 15.01.2001 року по 05.08.2001 року, з 06.08.2001 року по 31.12.2001 року, з 24.10.2001 року по 19.05.2006 року на шахті ГОАО «Шахта №81 Киевская» ДП ГХК «Ровенькиантрацит» та служби в армії з 18.12.1993 року по 02.06.1995 року з дати звернення за призначенням пенсії 05.11.2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, Рівненська область, 33004, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31 жовтня 2022 року, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.А. Чекменьов