Справа № 140/5601/22
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5601/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом (позов подано в інтересах позивача його представником адвокатом Хомич О.В.) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» № 15-од від 26.02.2022, відповідно до Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ (далі Закон № 1932-ХІІ), Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі Закон № 3543-ХІІ), на виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 (далі Указ № 69/2022), призвано на військову службу до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) солдата ОСОБА_1 , 1979 р.н.

Представник позивача не погоджується із вказаним наказом та зазначає, що позивач попередньо не проходив військової служби та в Збройних Силах України (далі ЗСУ) не служив, відповідно прийняття відносно нього вказаного наказу як військовозобов`язаного порушує пункт 4 Указу № 69/2022.

26.02.2022 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 записатися у лави територіальної оборони, проте відповідачем, без будь-яких пояснень та забезпечення проходження обов`язкового медичного огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, тобто з порушенням частини тринадцятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), наказом № 15-од від 26.02.2022 призвано на військову службу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 28.06.2022 видав позивачу військовий квиток серії НОМЕР_2 , у якому відсутній запис, що до призову на військову службу (25.02.2022 відмітка про призов на військову службу) ОСОБА_1 проходив військову службу та/або здобув військово-облікову спеціальність (далі ВОС). Отже, позивач не є колишнім військовослужбовцем та/або ветераном АТО та ООС; особою, яка проходила строкову службу до 2014 року або служив за контрактом; офіцером запасу та/або здобув ВОС.

Представник позивача звертає увагу, що відповідно до витягу з наказу № 15-од від 26.02.2022 ОСОБА_1 , 1979 р.н., призвано на військову службу до ВЧ НОМЕР_3 як солдата, військовозобов`язаного рядового складу запасу. Зі змісту цього наказу можна дійти висновку про те, що позивача мобілізовано як особу, що проходила військову службу та має відповідну спеціальність та навички, про що у військовому квитку серії НОМЕР_2 проставлена відмітка.

Крім того, у військовому квитку серії НОМЕР_2 вказано про складання позивачем військової присяги 01.03.2022 у ВЧ НОМЕР_1 , а в оскаржуваному наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022 ОСОБА_1 рахується як солдат. Вказане суперечить приписам пункту 42 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153), у якому чітко зазначається, що лише після складання військової присяги військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата.

Представник позивача також вказує, що з графи 17 військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 наказами начальника ВЧ НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 2, від 15.06.2022 № 140 зараховано до особового складу ВЧ НОМЕР_1 на відповідні посади за № 100915А, № 790037А. При цьому, варто звернути увагу, що наказ начальника ВЧ НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 2 про зарахування до особового складу ВЧ НОМЕР_1 на відповідну посаду за № 100915А прийнято датою, яка передує наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022, яким позивача призвано на військову службу.

Станом на 25.02.2022 позивач не був призваний на військову службу та не міг бути зарахований до особового складу ВЧ НОМЕР_1 . Оскільки ОСОБА_1 не проходив військову службу та не здобув ВОС, відповідно не мав бути прийнятий на військову службу як особа, яка вже має військовий досвід або військову спеціальність.

Враховуючи наведене, оскаржуваний наказ є протиправним, оскільки: при мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача визнано як особу, яка вже має досвід військової служби та має військову спеціальність; під час мобілізації позивачу не було забезпечено обов`язкового медичного огляду та встановлення ступеня придатності до військової служби; позивач не проходив військової служби та не здобув ВОС, тому йому можливо було присвоювати військове звання «солдат» тільки після складення ним присяги, тобто лише після 01.03.2022.

Представник позивача просить визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» в частині призову на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , 1979 р.н.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.08.2022 поновлено пропущений з поважних причин строк звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 18).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 21-22) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до частини першої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

26.05.1997 ОСОБА_1 згідно із Законом № 2232-ХІІ знятий з обліку призовників і взятий на облік військовозобов`язаних, зарахований в запас.

17.10.1997 позивачу було видано військово-обліковий документ тимчасове посвідчення. Перебуваючи в запасі, присвоєно ВОС «зварювальник зварювальних робіт» та присвоєно звання «рядовий».

Відповідно до Указу № 69/2022 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022 позивача правомірно призвано на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 .

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 30-32) представник позивача адвокат Хомич О.В. з доводами відзиву не погодилася з підстав, викладених у позовній заяві.

Крім того, вказує, що виклику (повістки) від ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не отримував, а прибув 26.02.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 записатися у лави територіальної оборони. З доданих до відзиву документів вбачається, що позивач прийнятий на військову службу за військовою спеціальністю, яка не відповідає даним облікової картки та яку він не отримував, оскільки попередньо не проходив військової служби до мобілізації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду заперечення (а. с. 42-44), у яких відповідач зазначив про незгоду з доводами, викладеними у відповіді на відзив.

Крім того, у запереченнях зазначено, що при направленні на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 позивача було призначено на посаду «стрілець» і присвоєно ВОС-100915 за рішенням командира ВЧ, що відповідає наказу головнокомандувача ЗСУ № 83 від 07.07.2020, яким допустима заміна при призначенні на посаду із споріднених ВОС військовозобов`язаними, які не мають військової підготовки з подальшою підготовкою.

Згідно із протоколом позаштатної ВЛК від 26.02.2022 № 3 позивачу виставлено діагноз «здоровий» та його визнано придатним до військової служби.

За поіменним списком № 399 від 26.02.2022 позивач направлений в розпорядження ВЧ НОМЕР_1 , тому щодо дати призову, яка вказана у військовому квитку, відповідач відповідальності не несе.

В додаткових поясненнях та запереченнях (а. с. 48-49) представник позивача адвокат Хомич О.В. додатково вказала, що книга протоколів засідань ВЛК (ЛКК), протокол № 3 від 26.02.2022, який додано відповідачем до заперечення, не є належним документом, який визначає придатність/непридатність військовозобов`язаної особи до військової служби та не передбачений жодним нормативним документом, та будь-який тілесний огляд та опитування позивача щодо стану його здоров`я під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснювалися.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) цю справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно із обліковою карткою позивач ОСОБА_1 , 1979 р.н., призовною комісією Ківерцівського РВК визнаний непридатний до військової служби та 26.05.1997 зарахований в запас (графа 5 облікової картки), знятий з обліку призовників та 17.10.1997 прийнятий на військовий облік, знятий з обліку 26.02.2022 у зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 (розділ VII облікової картки); під час перебування в запасі позивачу було присвоєно ВОС «зварювальник зварювальних робіт» та присвоєно військове звання «рядовий» (графи 19, 26 облікової картки), 12.02.2002 призовною комісією при Ківерцівському РВК позивач визнаний непридатний до військової служби в мирний час (графа 13 облікової картки) (а. с. 23).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» № 15-од від 26.02.2022, відповідно до Законів № 1932-ХІІ, № 3543-ХІІ, на виконання Указу № 69/2022, призвано на військову службу військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 : до ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , 1979 р. н. (а. с. 14).

Згідно із витягом з книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК), протокол № 3 від 26.02.2022 на засіданні ВЛК 26.02.2022 солдату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виставлено діагноз «здоровий» та його визнано придатним до військової служби (а. с. 45).

З поіменного списку резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.02.2022 № 399 вбачається направлення в розпорядження ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , 1979 р. н. (а. с. 24).

26.02.2022 позивачу ОСОБА_1 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, у якому вказано військове звання «солдат» (графа 2), наявний запис про призов 26.02.2022 на військову службу по мобілізації (графа 12), складення військової присяги у ВЧ НОМЕР_1 01.03.2022 (графа 13) (а. с. 33).

Згідно із відомостями військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 28.06.2022, позивач 25.02.2022 призваний у ЗСУ, військову присягу склав 01.03.2022, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , ВОС 100915А (наказ від 25.02.2022 № 2), ВОС 790037А (наказ від 15.06.2022 № 140) (а. с. 9-13).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до частин першої, другої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 1932-ХІІ у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Згідно із частинами першою третьою статті 17 Закону № 1932-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

За змістом статті 11 Закону № 3543-ХІІ відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України: приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ визначено категорію осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (не підлягають призову на військову службу під час мобілізації).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За приписами частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

За змістом частини першої статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

До видів військової служби, згідно із частиною шостою статті 2 Закону № 2232-ХІІ, відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом (частина дванадцята статті 2 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною тринадцятою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 2232-ХІІ присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, переатестація осіб, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби, положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Військові звання присвоюються довічно.

Пунктом 7 частини першої статті 22 Закону № 2232-ХІІ визначено, що граничний вік перебування на військовій службі встановлюється: для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, з числа осіб: рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу - до 60 років; вищого офіцерського складу - до 65 років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами частин першої п`ятої статті 27 Закону № 2232-ХІІ у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби. Військовозобов`язані, зараховані до запасу другої категорії, у разі здобуття під час перебування в запасі або служби у військовому резерві військово-облікової спеціальності переводяться до запасу першої категорії.

За змістом частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно із пунктом 1 Положення № 1153 цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1153 громадяни, які добровільно вступають на військову службу (далі - військова служба за контрактом) або призиваються, проходять обов`язковий медичний огляд у порядку, що затверджується Міністерством оборони України за погодженням із центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пунктом 4 Положення № 1153 передбачено, що громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

За приписами пункту 42 Положення № 1153 первинне військове звання рядового складу присвоюється громадянам, які вступили на військову службу за контрактом осіб рядового складу і не мають військових звань, до складання ними Військової присяги. Первинне військове звання рядового складу присвоюється військовослужбовцям наказом командира військової частини, який призначає таких військовослужбовців на відповідні посади. Після складання Військової присяги таким військовослужбовцям присвоюється військове звання солдата (матроса).

Згідно із підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153 у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Відповідно до пункту 253 Положення № 1153 призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України. Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктами 1 4 Указу № 69/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти таких висновків.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У разі збройної агресії проти України Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-ХІІ. Призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Військова служба за призовом під час мобілізації є видом військової служби, початком проходження якої вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Громадяни України, які призиваються на військову службу під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Кожен громадянин України, вперше вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, інших військових формувань, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народу і скріплює її власноручним підписом.

Так, оскаржуваним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» № 15-од від 26.02.2022, відповідно до Законів № 1932-ХІІ, № 3543-ХІІ, на виконання Указу № 69/2022, призвано на військову службу військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 : до ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , 1979 р. н. (а. с. 14).

На думку суду, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» № 15-од від 26.02.2022 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, зокрема, з огляду на те, що: позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних та був зарахований у запас, що підтверджується обліковою карткою (а. с. 23); позивач не заброньований в установленому порядку на період мобілізації та не належить до категорії осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-ХІІ, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації; вказаний наказ видано відповідачем у межах повноважень, наданих частиною п`ятою статті 22 Закону № 3543-ХІІ, пунктом 253 Положення № 1153.

Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що оскаржуваний наказ видано з порушенням частини тринадцятої статті 2 Закону № 2232-ХІІ (не було забезпечено проходження обов`язкового медичного огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби), оскільки суду надано витяг з книги протоколів засідань ВЛК (ЛЛК), протокол № 3 від 26.02.2022, з якого вбачається, що на засіданні ВЛК 26.02.2022 солдату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виставлено діагноз «здоровий» та його визнано придатним до військової служби; вказаний протокол підписано комісією у складі 9 осіб, які є лікарями різних спеціальностей (а. с. 45). При цьому, правомірність постанови ВЛК від 26.02.2022 про придатність позивача до військової служби та дотримання процедури проходження медичного огляду не є предметом розгляду цієї справи.

Суд також звертає увагу, що згідно із обліковою карткою позивач ОСОБА_1 12.02.2002 призовною комісією при Ківерцівському РВК визнаний непридатний до військової служби лише в мирний час (графа 13 облікової картки), підлягав повторному огляду 12.02.2007, проте відомості щодо проведення такого огляду відсутні (а. с. 23).

У матеріалах справи відсутні докази того, що на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я. При цьому, якщо позивач на цей час не може проходити військову службу за станом здоров`я, то він має право у встановленому порядку ініціювати питання про звільнення з військової служби на підставі відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби.

Суд відхиляє доводи представника позивача про протиправність оскаржуваного наказу з огляду на те, що позивач не є колишнім військовослужбовцем та/або ветераном АТО та ООС, особою, яка проходила строкову службу до 2014 року або служила за контрактом, офіцером запасу та/або здобув ВОС, оскільки такі доводи правового значення не мають, адже позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, не заброньований в установленому порядку на період мобілізації та не належить до категорії осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-ХІІ, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Фактично представник позивача вказує про те, що позивач не належить до тієї категорії осіб, які призиваються під час першої та другої «хвиль (черг) мобілізації». Проте т. з. «хвилі мобілізації» пояснюють лише категорії осіб, яких призивають пріоритетно, та це не означає, що мобілізації підлягають тільки такі особи; хоча пріоритет й надається людям з бойовим досвідом, мобілізації можуть підлягати усі військовозобов`язані.

Крім того, згідно із обліковою карткою, позивачу ОСОБА_1 під час перебування в запасі було присвоєно ВОС «зварювальник зварювальних робіт» (графа 26 облікової картки) (а. с. 23), тому твердження про відсутність у нього ВОС не відповідають фактичним обставинам справи. Суд також наголошує, що правомірність присвоєння позивачу ВОС «зварювальник зварювальних робіт» (з огляду також на наявність у нього за даними графи 3 облікової картки цивільної спеціальності «електрогазозварник») та проходження після призову по мобілізації військової служби у ВЧ НОМЕР_1 за військовою спеціальністю, яка не відповідає даним облікової картки, не є предметом спору у цій справі та не впливає на правомірність оскаржуваного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Доводи представника позивача про те, що в оскаржуваному наказі позивач рахується як солдат, тоді як йому можливо було присвоювати військове звання «солдат» тільки після складення ним присяги, тобто лише після 01.03.2022, що суперечить приписам пункту 42 Положення № 1153, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки норми абзаців першого, другого пункту 42 Положення № 1153, на які покликається представник позивача, регулюють питання присвоєння військового звання солдата громадянам, які вступили на військову службу саме за контрактом.

Крім того, 26.02.2022 набрало чинності Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, за приписами пункту 13 якого керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: визначає функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу; присвоює військове звання «солдат (матрос) запасу» одночасно з прийняттям на військовий облік особам, які не проходили військової служби або були позбавлені військових звань під час проходження військової служби та служби у військовому резерві чи за вироком суду. 26.02.2022 позивачу за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 було видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного із зазначенням у ньому військового звання солдат (а. с. 33).

Суд також погоджується із доводами відповідача про те, що він не несе відповідальності за заповнення військового квитка щодо проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , а наявність записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 щодо дати призову позивача у ЗСУ (25.02.2022), яка не відповідає наявним у справі доказам щодо фактичної дати призову по мобілізації (26.02.2022), також не впливає на правомірність оскаржуваного наказу.

Стосовно доводів представника позивача про те, що виклику (повістки) від ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач не отримував суд зазначає, що такі доводи не впливають на правомірність оскаржуваного наказу, зважаючи також на добровільне прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд також відхиляє доводи представника позивача про те, що позивач 26.02.2022 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише з метою записатися у лави територіальної оборони, оскільки жодними доказами такі твердження представника позивача не підтверджені.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуваний у цій справі наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 15-од від 26.02.2022 в частині призову позивача ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації є правомірним та таким, що прийнятий відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи представника позивача про незаконність наказу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного наказу з підстав, викладених у позовній заяві та інших заявах представника позивача по суті справи, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх