Справа № 320/10570/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 листопада 2022 року м. Київ № 320/10570/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення нарахування та невиплати індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по теперішній час у зв`язку з обмеженням максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії із 01.12.2019 року з урахуванням індексації без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За результатом розгляду матеріалів позовної заяви суд дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на таке.

Частиною першою ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно із частиною першою ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд зауважує, що зазначені правові норми стосовно можливості заявлення позивачем пов`язаних між собою вимог в одному позові направлені на гарантування процесуальної економії в межах судового розгляду, а також на забезпечення єдності судової практики, з огляду на те, що спірні правовідносини, задля вирішення яких позивач звертається до суду, пов`язані між собою єдиними підставами їх виникнення або поданими доказами, внаслідок чого окремий розгляд цих вимог в межах різних проваджень є недоцільним та не сприяє уніфікованості національної судової практики.

Водночас, аналіз заявлених позивачем вимог свідчить про їх непов`язаність між собою.

Так, позивачем в межах даного адміністративного позову заявлено наступні позовні вимоги: визнати протиправною діяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо нездійснення нарахування та невиплати індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року по теперішній час у зв`язку з обмеженням максимального розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії із 01.12.2019 року з урахуванням індексації без обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно із приписами частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, зокрема зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. При цьому підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача.

Суд зауважує, що зі змісту підстав позову які формують предмет позову вбачається, що у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 01 березня 2022 року була проведена індексація пенсії, йому нараховано індексацію у розмірі 1766,47 грн, при цьому відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду у серпні 2022 року йому перераховано пенсію.

Позивач пояснив, що в період з березня 2022 року по серпень 2022 року він отримував індексацію, проте після перерахунку пенсії він перестав її отримувати відтак на його думку фактично Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 01 березня 2022 року здійснило нарахування та виплату індексації пенсії яку виплачувало до моменту перерахунку пенсії за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 у справі № 320/11079/21, тобто по серпень 2022 року. Факт припинення виплати індексації пенсії позивач підтверджує розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 30 червня 2022 року надану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.

Крім того, позивач в якості підстав позову зазначив, що факт виплати йому індексації пенсії за вересень 2022 року та незаконне обмеження її максимальним розміром підтверджується витягом з електронного кабінету Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. Зокрема сума виплати пенсії з індексацією складала 20504,22 грн, при цьому з вересня 2022 року з надбавками фактично позивач отримує пенсію у розмірі: 20156,43 грн, тобто, з 01 вересня 2022 року по теперішній позивач щомісяця недоотримує індексації в розмірі 347,79 грн.

Додатково, в якості підстави позову ОСОБА_2 зазначено про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області в супереч вимог закону не виплачено йому індексацію грошового забезпечення за вказаний період та не надано жодних належних та достатніх доказів щодо нарахування та виплати суми індексації грошового забезпечення за спірний період (з 01.12.2019 р по теперішній час), як і доказів поважності причин такому діянню.

Позивач додав, що з метою з`ясування відповідних сум індексації діючим поліцейським, позивачем 29 вересня 2022 року направлено інформаційний запит до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України та 10 жовтня 2022 року Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України надіслав письмову відповідь від 10.10.2022 року № 187зі /29/5/01-2022 у якій надано інформацію про розмір індексації за посадою «головний оперуповноважений Апарату Національної поліції України» фактично нарахованих і виплачених із 01 листопада 2019 року по теперішній час, а саме: за листопад 2019 року - 887,09 грн, за грудень - травень 2019 року - 929,08 грн, за червень - грудень 2020 року - січень 2021 року -1105,49 грн, за лютий - квітень 2021 року - 1218,99 грн, за травень - червень 2021 року -1362,00 грн, за липень -жовтень 2021 року - 1427,40 грн, за листопад 2021 - 1553,49 грн, за грудень 2021 року - лютий 2022 року - 1620,09 грн. За березень 2022 року - по теперішній час - 1766,47 грн (додаток 4).

Позивач зауважив, що в період зміни розміру індексації діючим поліцейським, із 01 листопада 2019 року по теперішній час всупереч закону пенсія позивача залишилася непроіндексованою на вищезазначені суми. Фактично діючим поліцейським індексація здійснюється з листопада 2019 року по теперішній час, у той же час йому як пенсіонеру ОВС з листопада 2019 року по 01 березня 2022 року індексація не виплачувалася. А з 01 березня 2022 року по 01 вересня 2022 року пенсія проіндексована та виплачувалася до перерахунку пенсії за рішенням суду від 25.07.2022 року у справі № 320/11079/21.

Позивач зауважив, що не погоджується з позицією Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо невиплати йому індексації.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 суд зазначає, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, зокрема, щодо визнання протиправної діяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації пенсії позивачу з 01.12.2019, припинення виплати позивачу пенсії з вересня 2022 та щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Суд звертає увагу, що правовідносини між позивачем та відповідачем не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд зауважує, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог значно ускладнить розгляд справи.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою, та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, за відсутністю підстав для застосування положень статті 172 КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві з усіма доданими до неї документами.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18, від 27.02.2019 у справі №922/2225/18, від 14.08.2018 у справі №910/3569/188.

Відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачеві.

2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панова Г. В.