Справа № 260/2847/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/2847/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - не з`явився;

представника відповідача - Хома Д.І.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні підвищення пенсії на коефіціент збільшення 1,14 та виплатити без застосування обмеження пенсії максимальним розміром, зобов`язання здійснити підвищення пенсії на коефіціент збільшення 1,14 та виплатити без застосування обмеження пенсії максимальним розміром, зобов`язання здійснити підвищення пенсії на коефіціент збільшення 1,14 та виплатити різницю між підвищеною та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з 01.03.2022 року.

Ухвалою, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до Протоколу судового засідання від 07.11.2022 року, судом повернуто без розгляду заяву позивача щодо доповнення позовних вимог, з огляду на те, що така не підписана позивачем, а також відсутні докази надсилання такої відповідачеві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі №260/1602/21 та додаткового рішення по цій справі від 25.10.2021р. відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019р. та виплатив пенсію позивачу за листопад 2021 року без врахування максимального розміру пенсії. Позивач зазначає, що з 01 грудня 2021 року, у зв`язку із збільшенням в Україні прожиткового мінімуму, розмір перерахованої пенсії позивача не досягав рівня 10 прожиткових мінімумів. З 01 березня 2022 року, на підставі вимог Постанови КМ України №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», відповідачем здійснено підвищення (індексацію) пенсії позивача, однак, при цьому відповідач знову застосував до пенсії позивача максимальний розмір пенсії, у зв`язку з чим позивач недоотримує пенсію щомісячно більше 2000 грн. На звернення позивача до відповідача від 22.03.2022р., із вимогою здійснити індексацію його пенсії без застосування максимального розміру, відповідач надав письмову відмову. Позивач наголошує, що на вебпорталі Пенсійного фонду України у його особистому кабінеті наявний розрахунок пенсії позивача з урахуванням індексації у розмірі 14% і такий складає 21675,4 грн, де також зазначено і застосування відповідачем максимального її розміру у кількості 10 прожиткових мінімумів, у зв`язку з чим з 01 березня 2022 року позивач отримував пенсію у розмірі 19340 грн, що на 2335 грн менше від нарахованої без застосування максимального розміру пенсії. Позивач вважає дії відповідача щодо виплати йому пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром протиправними, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшло клопотання представника позивача щодо розгляду даної справи за відсутності позивача та представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, вказавши на те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року № 260/1602/21(з урахуванням додаткового рішення від 25.10.2021 року), яке набрало законної сили 21.10.2021 року, щодо зобов`язання Головне управління здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, Головним управлінням здійснено позивачу перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром станом на дату, з якої судом зобов`язано провести такий перерахунок (01.04.2019 року). Розмір пенсії позивача з 01.11.2021 року, обрахований без обмеження максимальним розміром, склав 19013,51 грн., що не досягає максимального розміру пенсії встановленого частиною 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Представник відповідача зазначає, що в подальшому, позивачеві проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» №118 від 16.02.2022 року, проте з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року № 260/1602/21 та додаткового рішення від 25.10.2021 - з 01.03.2022 року розмір пенсії позивача становить 19340,00 грн. Таким чином представник відповідача вказує, що з урахуванням рішення суду, сума пенсії до виплати обмежується 19340,00 грн. (до зміни розміру прожиткового мінімуму, коли сума 10 прожиткових мінімумів, встановлених для непрацездатних осіб, перевищить встановлену на виконання рішення суду суму пенсії). З урахуванням наведеного представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач надіслав до суду відповідь на відзив згідно якого не погоджується з позицією відповідача викладеною у відзиві на позов та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в органах Служби безпеки України. Станом на день виникнення спірних правовідносин перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі № 260/1602/21 ухвалено: « 1.Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю. 2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по відмові у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без застосування обмеження пенсії максимальним розміром. 3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 травня 2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру. 4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 908,00 грн. (Дев`ятсот вісім гривень 00 коп.)»

Згідно Додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року по справі № 260/1602/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час, починаючи з квітня 2019 року по квітень 2021 року, без застосування обмеження максимального розміру такої 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, з урахуванням проведених платежів.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 року № 260/1602/21 та з урахуванням додаткового рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 року, що набрало законної сили 21.10.2021 року, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром.

З 01 березня 2022 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується наявним у матеріалах справи Протоколом перерахунку пенсії.

Як підтверджується Протоколом перерахунку пенсії, загальний розмір нарахованої позивачу з 01 березня 2022 року пенсії з урахуванням індексації (0,140), доплат (надбавок) та підвищень склав 21675,40 грн., проте до виплати визначено суму пенсії у розмірі 19340,00 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив провести індексацію пенсії без обмеження її максимального розміру та з урахуванням рішення суду.

Листом від 20.04.2022 року відповідач повідомив про те, що розмір пенсії позивача з 01.03.2022 року виплачується з урахуванням ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 19340,00 грн. (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі Закон).

Спірні правовідносини виникли з приводу обмеження пенсії позивача максимальним розміром 19340,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, з 01 січня 2008 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено положенням, яким пенсії військовослужбовців обмежено максимальним розміром.

Згідно ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VI від 08 липня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року положення ч. 7 ст. 43 Закону, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ст. 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року ст. 43 Закону не містить положень щодо обмеження максимального розміру пенсій військовослужбовців.

Конституційний Суд України в п. 7 рішення № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року вже висловив правову позицію, згідно з якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України повинні відповідати їй.

Отже, застосування положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить висновкам Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Питання протиправності обмеження розміру пенсії позивача будь-яким максимальним розміром вже вирішувалося в судовому порядку, а саме: рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року по справі № 260/1602/21 та Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року по справі № 260/1602/21.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом в ході розгляду справи по суті та підтверджується матеріалами справи, з 01 березня 2022 року розмір перерахованої з врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 пенсії позивача склав 21675,40 грн.

Однак, відповідач обмежив суму, що підлягає виплаті позивачеві, зазначивши, що така складає 19340,00 грн.

Проте, суд зауважує, що законодавчими нормами (чинними станом на день виникнення спірних правовідносин) не було передбачено можливість обмеження пенсій військовослужбовців 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, або будь-якими іншими максимальними розмірами.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо обмеження пенсії позивача з 01 березня 2022 року максимальним розміром.

Щодо позовної вимоги позивача в частині здійснення підвищення його пенсії на коефіцієнт збільшення 1,14, то суд приходить висновку, що така не підлягає задоволенню з огляду на те, що пенсія позивача була перерахована з урахуванням індексації 0,140, при цьому позивачем не наведено жодного правового обґрунтування щодо необхідності здійснення підвищення його пенсії саме на коефіцієнт збільшення 1,14.

Згідно частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково .

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 496,20 за рахунок бюджетних відповідача.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 перерахованої згідно Протоколу перерахунку пенсії з 01.03.2022 року без обмеження її максимальним розміром.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 виплату різниці між нарахованою згідно Протоколу перерахунку пенсії та фактично виплаченою пенсією з 01.03.2022 року без обмеження її максимальним розміром.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) грн.

7. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 18.11.2022 року.