Справа № 360/1856/22
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

21 листопада 2022 року Справа № 360/1856/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2022 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якій представник позивача після уточнення позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 01.01.2021 по 07.08.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 років без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.01.2021 по 07.08.2021, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 - 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні за 11 років з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 21.10.2022 позовну заяву було залишено без руху.

28.10.2022 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до суду надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 04.11.2022 продовжено строк усунення недоліків адміністративного позову, запропоновано позивачу протягом п`ять днів з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з викладом підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів, що підтвердять поважність причин такого пропуску.

На виконання ухвали суду від 04.11.2022 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій позивач зазначив, що обчислення тримісячного строку звернення до суду слід здійснювати з 19.07.2022, з моменту набрання чинності Закону №2352-IXВ, яким було змінено частину другу статті 233 Кодексу законів про працю України та такий спливає 20.10.2022. Крім того, заявник посилається на правові позиції Верховного Суду висловлені у постановах від 26.11.2019 року у справі №340/184/19, від 12.05.2022 року у справі №280/9017/20, вважаючи що до спірних правовідносин взагалі строки давності не застосовуються.

Отже, на думку представника позивача, строк звернення до суду з даною позовною заявою позивачем не пропущено, оскільки обчислення тримісячного строку звернення до суду слід здійснювати з 20.07.2022 року, - наступний день з моменту набрання чинності Закону №2352- IXВ, яким було змінено частину другу статті 233 Кодексу законів про працю України та такий строк спливає 20.10.2022.

Представник позивача просив поновити строк звернення до суду та відкрити провадження у справі.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строків звернення до суду, суд керується такими нормами чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Таким чином, законодавець чітко визначає, що ініціатором здійснення судом такої процесуальної дії як поновлення строків має бути саме позивач, який має процесуальний обов`язок подати відповідну заяву суду. Вирішення цього питання за ініціативою суду не передбачено чинним процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відтак, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, приписами частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, станом 08.09.2022 на дату звернення позивача до суду з вимогами про стягнення сум, що належать працівникові при звільненні, а також на час вирішення судом питання про відкриття провадження у справі чинною є саме процесуальна норма законодавства, яка визначає тримісячний строк для звернення до суду з такими вимогами з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Тому суд має застосовувати саме строк визначений нормою, яка має чинність станом на час вчинення певної процесуальної дії.

ОСОБА_2 звільнено з військової служби 07.08.2021, тому суд дійшов висновку, що позивач, звернувшись з позовом 19.10.2022, пропустив тримісячний строк звернення до суду з такими вимогами, що передбачений частиною 2 статті 233 КЗпП України в редакції від 19.07.2022.

Посилання представника позивача на правові позиції Верховного Суду висловлені у постановах від 26.11.2019 у справі №340/184/19, від 12.05.2022 у справі №280/9017/20, в частині вирішення питання щодо строків звернення до суду, не є слушними, оскільки ці рішення судів ґрунтувались на нормах, які на час звернення з цим позовом вже не є нечинними.

Відтак, суддя визнає неповажними підстави, вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави, та відмовляє у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 5, 9, 47, 122, 123, 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України , суддя

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

СуддяЄ.О. Кисельова