Справа № 638/13127/21
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/64/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретарів Ткаченко К.С.,Межирицької В.Ю.,

представника позивача Лисака С.В.,

представника відповідача Ганаги Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області, державного інспектора Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчої Альони Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Адвокат Лисак Сергій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з адміністративним позовом до державного інспектора Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчої Альони Дмитрівни, Державної екологічної інспекції у Харківській області, в якому просить скасувати постанову №08-11/361 від 10.08.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ст.ст.82, 82-4 КУпАП у розмірі 1190,00 гривень.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10 серпня 2021 року відносно нього державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчою Альоною Дмитрівною розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ст.ст.82, 82-4 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення №001700 від 09 серпня 2021 року. Також 10 серпня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчою А.Д. винесено постанову №08-11/361 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.82, 82-4 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн. Посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також на те, що фактичні обставини справи встановлені відповідачем не правильно, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні, просить суд скасувати постанову №08-11/361 від 10 серпня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчою Альоною Дмитрівною.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. Так, зазначає, що Інспекцією за результатами здійснення державного нагляду складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 01.07.2021 року, який отримано директором підприємства ПрАТ «КЕРАМІКА». Актом перевірки зафіксовано, що ПрАТ «КЕРАМІКА» здійснює діяльність за відсутністю договору на утилізацію відходів, що утворюються в процесі господарської діяльності, а також допустило змішування відходів для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що є порушенням ст.17 ЗУ «Про відходи». Також вказує, що під час перевірки встановлено, що позивач є відповідальною посадовою особою за вказане правопорушення, крім того останнім було отримано та підписано протокол про адміністративне правопорушення особисто та надав пояснення, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не обґрунтований час вчинення правопорушення, зазначеній у постанові, такий час є безпідставним та нічим не підтверджений. Крім того, зазначив, що державним інспектором не було роз`яснено права та обов`язки позивача, про що відсутня відмітка в протоколі. Розгляд справи носив формальний характер, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було досліджено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення, так само і не надано доказів, що правопорушення вчинено умисно. На підставі викладеного просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2021 року відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, належним чином про розгляд справи повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.82, 82-4 КУпАП.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2021 року ДЕІ у Харківській області за результатами здійснення державного нагляду (контролю) складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 595/12-02/08-04, який отримано директором підприємства ПрАТ «КЕРАМІКА».

Актом перевірки зафіксовано, що ПрАТ «КЕРАМІКА» розташоване за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул.Лозівська, 1 здійснює діяльність з порушенням вимог Закону України «Про відходи» та «Про охорону навколишнього природного середовища».

Як вбачається з вищезазначеного акту перевірки від 01.07.2021 №595/12-02/08-04, за результатами обстеження встановлено факт засмічення земельної ділянки №1, №2, №3, а саме: на відкритому ґрунті виявлені сторонні предмети і матеріали, сміття, відходи. Морфологічний склад відходів: тверді побутові відходи, поліетилен, картонні вироби, ганчір`я, будівельні відходи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №001700, від 09.08.2021р. встановлено, що ОСОБА_1 01.07.2021 року о 10:00 годині будучи відповідальною посадовою особою ПрАТ «КЕРАМІКА» допустив порушення правил поводження з відходами під час їх збирання, зберігання, утилізації, знешкодження, а саме відсутні договори на утилізацію відходів, що утворюються в процесі господарської діяльності підприємства, не відведено спеціально облаштоване місце для зберігання відходів, розкидання відходів на земельній ділянці за адресою вул.Лозівська, м.Дергачі, Харківська область, чим допущено засмічення ґрунту на вказаній земельній ділянці, а також допустив змішування відходів для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, чим порушив ст.17 ЗУ «Про відходи», ст.55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища». Протокол отримано та підписано ОСОБА_1 особисто, додатково зазначив, що на ділянці №3 проводився ремонт дороги, будівельного сміття не було. Об`єм картону, деревини та тканини на ділянках №1 та №2 перевезений.

10.08.2021 року постановою про накладення адміністративного стягнення №08-11/361, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.82, 82-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Щодо посилання позивача на неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.82-4 КУпАП, суд зазначає наступне.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.09.2020 по справі № 127/18265/16-а.

Для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності, необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме, з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, обов`язки, інші спеціальні ознаки тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками.

Тобто, існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2020 по справі № 686/14075/16-а.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного інженера ПрАТ «КЕРАМІКА».

Статтею 82-4 КУпАП передбачена відповідальність за змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони навколишнього природного середовища (див. Закони України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про відходи").

Безпосередній об`єкт встановлений порядок утилізації відходів.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у змішуванні чи захороненні відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, без спеціального дозволу Міністерства екології та природних ресурсів України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи», відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно положень цієї ж статті вказаного Закону, захоронення відходів це остаточне розміщення відходів при їх видаленні у спеціально відведених місцях чи на об`єктах таким чином, щоб довгостроковий шкідливий вплив відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини не перевищував установлених нормативів; утилізація відходів це використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів.

Відповідно до статті 33 Закону «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об`єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об`єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82-4 КУпАП.

Посилання позивача на те, що державним інспектором було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки його було фактично обмежено в часі підготовки до розгляду справи, суд вважає безпідставним, оскільки позивач додав пояснення, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2.4 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної Інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративне правопорушення затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 №264 у протоколі про адміністративне правопорушення №001700 від 09.08.2021 року зазначено дата і місце його складання (число, місяць і рік складання протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім`я, по батькові; число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб), паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра протоколу.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а також при його складанні інспектором було дотримано всіх норм, які зазначені в Інструкції, а отже посилання позивача на порушення норм при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає недоведеним.

Проаналізувавши наведені вище правові норми та обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Щодо інших доводів сторін суд зазначає наступне.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що дії державного інспектора ДЕІ у Харківській області Осадчої А.Д. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №08-11/361 від 10.08.2021 року не вбачається, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-7, 8, 9, 72-79, 90, 139, 241-246, 295 КАС України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Харківській області, державного інспектора Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадчої Альони Дмитрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідачі Державна екологічна інспекція у Харківській області, , м.Харків, вул.Бакуліна буд.6, державний інспектор Державної екологічної інспекції у Харківській області Осадча Альона Дмитрівна, м.Харків, вул.Бакуліна, буд.6.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк