Справа № 344/1154/20
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1154/20
Провадження № 2-а/344/9/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядового поліції Ямбора Назарія Васильовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1995580 від 19.01.2020 року про адміністративне правопорушення, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, закриття провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.01.2020 року, відповідачем було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що при складанні постанови відповідачем було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає дану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена незаконно, без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, за відсутністю доказів його вини у постанові.

Відповідно до ухвали суду від 13 жовтня 2020 року проведено заміну відповідача у справі - інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядового поліції Ямбора Назарія Васильовича на належного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, вказавши, що 19.01.2020 року керував автомобілем марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . При заїзді в село Старі Кривотули помітив екіпаж патрульної поліції і в той же момент подивився на спідометр свої автомобіля, щоб переконатись чи не перевищує швидкості та побачив, що стрілка спідометра знаходилась на допустимій швидкості. На вимогу працівника поліції він зупинив свій автомобіль та вийшов для з`ясування причини зупинки, на що йому було повідомлено, що він перевищив швидкість на 23 км/год, з чим категорично був не згідний і попросив показати фіксацію події. Працівник поліції, який фіксував подію, тримаючи в руках вимірювач швидкості автотранспортних засобів TruCAM та фіксуючи швидкість його транспортного засобу, не мав необхідних навичок і знань, так як не міг пояснити і показати йому як прилад зафіксував перевищення швидкості автомобілем, яким він керував, так як в потоці рухалось ще три автомобіля, які також були зафіксовані приладом.

В подальшому позивач не прибув у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи без його участі, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача не прибув в судове засідання, від нього надійшов відзив, у якому зазначено, що інспектор, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, виніс постанову, з дотриманням встановлених вимог КУпАП України та Закону України «Про національну поліцію», ПДР України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою інспектора першого батальйону першої роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області рядового поліції Ямбора Назарія Васильовича, серії ЕАК №1995580 від 19.01.2020 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Зокрема, у постанові зазначено, що 19.01.2020 року о 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Старі Кривотули, перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 23 км/год, рухаючись зі швидкістю 73 км/год, що зафіксовано приладом Трукам, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Зазначені обставини підтверджуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2020 року (а.с. 4).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що під час руху його автомобіля він рухався в потоці інших автомобілів, а працівник поліції, який фіксував подію, тримав у руках вимірювач швидкості автотранспортних засобів TruCAM, таким чином не доведено, що приладу TruCAM вдалось зафіксувати саме швидкість його транспортного засобу. При цьому, інспектором не надано належних доказів, які б підтверджували обставини вчинення ним правопорушення.

Враховуючи положення статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам статті 40 названого Закону.

Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху України знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Відтак, приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення відповідач, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак належних і достатніх доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не надав суду.

В той же час, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому його притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів його вини.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1995580 від 19.01.2020 року про адміністративне правопорушення, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Тарас АНТОНЯК