Справа № 380/10872/21
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Іванес Х.О., за участю : позивача ОСОБА_1 , представника позивача Крамар Ю.М., представника відповідача Войтусік М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:

1)зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області усунути порушення прав та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом застосування вірного коефіцієнта страхового стажу з урахуванням кратності та правильного обчислення стажу роботи, шляхом зарахування до загального стажу роботи записи у трудовій книжці за №4-5 про періоди роботи з 01.02.1980 по 17.11.1981 на посаді слюсаря у Львівському виробничому об`єднанні Львівбудматеріали;

2)зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсією, яка утворилася з часу нарахування;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробіток у період роботи з 2014 року по 2018 рік, що спричиняє значне зменшення розміру пенсії;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, врахувати при визначенні розміру пенсії та призначити пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату №755/1 від 12.01.2021, яка видана АТ Белоруське управління по підвищенню нафтопостачання і капітального ремонту свердловин та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області з 01.10.2019 та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення. Зазначає, що при призначенні пенсії йому до пенсійного стажу не зараховано період роботи з 01.02.1980 по 17.11.1981 на посаді слюсаря у Львівському виробничому об`єднанні Львівбудматеріали, відтак пенсія виплачується не в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки не враховується повний стаж роботи. Також при обчисленні пенсії не береться до уваги відповідачем його заробіток за період роботи з 2014 по 2018 рік, що спричиняє значне зменшення розміру його пенсії. Вважає такі дії протиправними, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.08.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

20 вересня 2021 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що з 02.10.2019 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Пенсія обчислена при неповному трудовому стажі роботи 27 років 08 місяців 12 днів (страховий стаж врахований по 30.09.2019, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,27667). Однак, до трудового стажу позивача не врахований період роботи у Львівському виробничому об`єднанні Львівбудматеріали з 01.02.1980 по 17.11.1981, так як у трудовій книжці НОМЕР_1 містяться виправлення та неточності у записах, а саме в записі №4 розмита дата прийняття на роботу та дописано дату про прийняття на роботу. Відповідно питання про зарахування до трудового стажу періоду роботи з 01.02.1980 по 17.11.1981 буде розглядатись органами Пенсійного фонду при представленні документів, які підтвердять необхідні записи трудової книжки. Щодо вимог позивача призначити пенсію з урахуванням заробітної плати від 12.01.2021 №755 виданої АТ Белоруське управління по підвищенню нафтопостачання і капітального ремонту свердловин, то пенсійним органом прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 2013 по 2017 роки , оскільки відсутній акт перевірки та особові рахунки на підставі яких видана довідка про заробітну плату. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що жодних виправлень, дописувань у трудовій книжці немає. Обмеження пенсії є протиправним, не відповідає нормам Конституції України та порушує його право на належний рівень пенсійного забезпечення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили такі задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила в задоволенні таких відмовити.

В судовому засіданні 16.11.2022, суд заслухав думку сторін, ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області з 02.10.2019 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до трудового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи у Львівському обласному виробничому об`єднанні Львівбудматеріали з 01.02.1980 по 17.11.1981, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 містяться виправлення та неточності у записах, а саме у записі №4 розмита дата прийняття на роботу та дописано дату про прийняття на роботу.

20.09.2021 позивач звернувся до Головно управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахування пенсії враховуючи зарплату за 2013-2017 роки.

Згідно перерахунку від 24.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії та взято середній заробіток за 2016-2018 роки.

Також позивач вказує, що Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовляється призначити пенсію з урахуванням заробітної плати від 12.01.2021 №755 виданої АТ Белоруське управління по підвищенню нафтопостачання і капітального ремонту свердловин.

Вважаючи такі дії протиправними звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до положень частин 1, 2, 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону Про пенсійне забезпечення Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 02.10.2019 призначена пенсія за віком при неповному трудовому стажі роботи 27 років 08 місяців 12 днів (страхований стаж врахований по 30.09.2019, індивідуальний коефіцієнт страхового стажу 0,27667.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до трудового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи у Львівському обласному виробничому об`єднанні Львівбудматеріали з 01.02.1980 по 17.11.1981, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_1 містяться виправлення та неточності у записах, а саме у записі №4 розмита дата прийняття на роботу та дописано дату про прийняття на роботу.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У відповідності до п. 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Системний аналіз вищезазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 Про трудові книжки працівників № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Таким чином, доводи відповідача, щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи є безпідставним, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Крім того, згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд наголошує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці запис є належними та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Згідно висновку експерта №1696-Е від 05.07.2022 рукописний текст в записі №4 в трудовій книжці НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 виконаний однією особою.

Разом з тим, доказів які б спростовували спірний період трудової діяльності позивача відповідач не надав.

Також в матеріалах справи наявні листи архівного відділу Львівської міської ради № від 04.10.2019 та державного архіву Львівської області №Л-3715 від 03.12.2019 про те, що документи Львівського виробничого об`єднання Львівбудматеріали на зберігання в архівні відділи не надходили.

Однак, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних та сама по собі відсутність облікових книг в архівному відділі не є беззаперечним доказом відсутності у позивача страхового стажу у зазначений спірний період. Тобто, відсутність відповідних документів на зберіганні в архівних установах не може анулювати записи трудової книжки та позбавити позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.

Таким чином, відповідач протиправно не враховано записи у трудовій книжці №4,5 про період роботи у Львівському обласному виробничому об`єднанні Львівбудматеріали з 01.02.1980 по 17.11.1981, тому належним способом захисту порушеного право є зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсію, яка утворилась з часу нарахування.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробіток у період роботи з 2014 року по 2018 рік, що спричиняє значне зменшення розміру пенсії , то така не підлягає до задоволення, оскільки згідно перерахунку від 24.09.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії та взято середній заробіток за 2016-2018 роки. Вищезазначене позивач підтвердив в судовому засіданні.

Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, врахувати при визначенні розміру пенсії та призначити пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату №755/1 від 12.01.2021, яка видана АТ Белоруське управління по підвищенню нафтопостачання і капітального ремонту свердловин та здійснити відповідні виплати, то така також не підлягає до задоволення, оскільки при здійснені перерахунку 24.09.2021 було взято заробітну плату згідно довідки АТ Белоруське управління по підвищенню нафтопостачання і капітального ремонту свердловин .

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5, ч. 6 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до ч. 8 ст. 137 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з квитанцією № від 21.06.202, ОСОБА_1 оплачено послуги судової почеркознавчої експертизи у справі №380/10872/21, складеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, в розмірі 7550,80 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При вирішенні вказаного питання, суд враховує, що експертний висновок, оплачений позивачем та долучений до матеріалів справи з метою доведення стороною позивача своєї позиції, а понесені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Надані до суду докази в сукупності підтверджують розмір понесених ОСОБА_1 витрат на послуги з проведення експертизи в сумі 7550,80 грн, а також судового збору в сумі 908,00 грн пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом застосування вірного коефіцієнта страхового стажу з урахуванням кратності та правильного обчислення стажу роботи, шляхом зарахування до загального стажу роботи записи у трудовій книжці за №4-5 про періоди роботи у Львівському обласному виробничому об`єднанні Львівбудматеріали ( з 01.02.1980 по 17.11.1981).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між недоотриманою пенсією, яка утворилась з часу нарахування.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2022 року.

Суддя Гулкевич І.З.