Справа № 420/6841/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6841/20
17 листопада 2022 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Марина П.П.,
Судді Скупінської О.В.,
Судді Пекного А.С.
Секретаря судового засідання Пивовар Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заяви зазначено, що підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 стало застосування судами норми чинного на той час пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ. Разом з тим, Конституційний Суд України рішенням від 06.04.2022 року №1-р(ІІ)/2022 у справі №3-192/2020(465/20) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 163 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ зі змінами.
На переконання позивача, оскільки правова норма, на підставі якої було відмовлено у задоволенні позову Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 02.11.2020 року, визнана неконституційною, наявні підстави для перегляду цього рішення у зв`язку з виключними обставинами та задоволення позову.
Відповідачем подано до суду відзив на заяву, відповідно до якого доводи викладені в заяві ОСОБА_2 . Адміністрація Державної прикордонної служби України вважає, такими що не ґрунтуються на законі, є безпідставними та заява не підлягає задоволенню.
В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначив, що пункт 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містить імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане. Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 420/6841/20), про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернувся ОСОБА_1 , у задоволенні позову відмовлено, а тому рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, воно не передбачає примусового його виконання. Зазначене підтверджується судовою практикою, яка викладена у постанові Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 по справі №808/1628/18.
Також представник відповідача зазначає, що наявність рішення Конституційного Суду України від 06.04.2022 №1- р(ІІ) у справі №3-192/2020 (465/20) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.
Крім того, Адмінстрація Держприкордонслужби звертає увагу на те, що за змістом статті 152 Конституції України рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення
На підставі викладеного, представник відповідача просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі №420/6841/20 за виключними обставинами.
Третьою особою до суду подані пояснення щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що за змістом аналогічні відзиву Адміністрації прикордонної служби України, в яких представник НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) просить у задоволенні заяви відмовити.
Ухвалою суду від 17.10.2022 року відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визначено, що заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження колегією у складі трьох суддів.
В судовому засіданні, призначеному на 10.11.2022 року об 11:00 учасники справи участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представником відповідача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.
27.11.2014 складено акт про нещасний випадок №348, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби молодшим сержантом ОСОБА_1 , затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 27.11.2014, згідно встановлених обставин якого 26 серпня 2014 року, перебуваючи в зоні АТО біля н.п. Безіменне Новоазовського району Донецької області, ОСОБА_1 отримав кульове поранення в район п`яти лівої стопи з ручного кулемета Калашникова та з діагнозом «наскрізне, вогнепальне кульове поранення лівої стопи, вогнепальний крайовий перелом човноподібної кістки, вогнепальний багатоуламковий перелом лівої п`яткової кістки з дефектом її тканини на рівні суглобових фасеток» був шпиталізований до Обласного клінічного шпиталю Міністерства оборони України м.Дніпропетровськ (а.с.34-36).
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №170 від 26.03.2015 проведено медичний огляд ОСОБА_1 госпітальною військово-лікарською комісією при Центральному клінічному госпіталі ДПС України та встановлено, що травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.46).
27.05.2015 Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 за результатом огляду встановлено позивачу 15% втрати працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 10 ААА №125714 (а.с.37).
У подальшому при проходженні військової служби ОСОБА_1 неодноразово проходив лікування у Клінічному госпіталі Державної прикордонної служби України м.Одеса, що підтверджується виписками з медичної карти хворого ОСОБА_1 №1028 від 10.04.2017, №1935 від 07.08.2017, №2819 від 21.11.2017, №3190 від 26.12.2017, №1262 від 22.05.2018, №2943 від 21.11.2018, №3027 від 30.11.2018, №3134 від 10.12.2018, №1469 від 21.06.2019, №3049 від 02.12.2019 (а.с.51-72).
04.02.2020 Одеською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 ОСОБА_1 визнано ступень втрати працездатності у розмірі 60 % і встановлено ІІІ групу інвалідності, причина виникнення інвалідності травма, яка пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.02.2020 серії 12 ААБ №725523 та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках від 04.02.2020 серії 10 ААА №128575 (а.с.78-79).
Рішенням комісії Адміністрації Державної прикордонної служби України №77 від 08.06.2020 відмовлено прапорщику запасу ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з тим, що Закон поставив в пряму залежність набуття права на виплату особі одноразової грошової допомоги відповідно до кількості її звернень на огляд МСЕК з урахуванням часового проміжку у два роки. У зв`язку з вищезазначеним та тим, що ОСОБА_1 звернувся до МСЕК вперше в 2015 році, а вдруге (повторно) в 2020 році і між даними зверненнями пройшов дворічний термін, комісія відмовила у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги (а.с.20-21).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час первинного встановлення втрати працездатності позивачеві (27.05.2015) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла. З дня первинного встановлення втрати працездатності (27.05.2015) до дня збільшення ступеня втрати працездатності та встановлення 3 групи інвалідності (04.02.2020) минуло понад два роки, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Як вже встановлено судом, 11.10.2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року за виключними обставинами покликаючись на те, що Конституційний Суд України рішенням від 06.04.2022 року №1-р(ІІ)/2022 у справі №3-192/2020(465/20) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 4 статті 163 ЗУ «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ зі змінами, а отже є підстави для перегляду цього судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Так, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.

Так, Верховний Суд зазначив, що «положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».

Окремо Верховний Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».

Зважаючи на вищенаведене, суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Таким чином, з огляду на наведений вище правовий висновок правові підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку - відсутні.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що рішення Конституційного Суду України від 06.04.2022 №1- р(ІІ) у справі №3-192/2020 (465/20) може бути підставою для перегляду відповідного судового рішення, проте за певних умов (якщо рішення ще не виконане).

Крім того, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19).

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.08.2022 у справі №280/5907/19.

З урахуванням встановлених судом обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 11.10.2022 року про перегляд рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року за виключними обставинами, скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року та прийняття нового рішення.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які наявні у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів вважає що заява задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295, 368, 369 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року по справі №420/6841/20 в силі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255, 369 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Адміністрація Державної прикордонної служби України (9, адреса: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601);

Третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 )

Головуючий суддя П.П. Марин

Суддя О.В. Скупінська

Суддя А.С. Пекний