Справа № 380/23142/21
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа №380/23142/21

адміністративне провадження №К/990/29616/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року

у справі № 380/23142/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Офісу Генерального прокурора (відповідач 1), Львівської обласної прокуратури (відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 8 від 13 вересня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації" відповідно до якого начальник Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_1 неуспішно пройшла атестацію;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Львівської обласної прокуратури №2417к від 03 листопада 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури з 08 листопада 2021 року;

- поновити ОСОБА_1 , на посаді начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області () з 08 листопада 2021 року;

- стягнути з Львівської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 09 листопада 2021 року по день ухвалення судового рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 8 від 13.09.2021 "Про неуспішне проходження прокурором атестації". Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Львівської обласної прокуратури № 2417к від 03.11.2021 "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та органів прокуратури з 08.11.2021. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області з 09.11.2021. Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 по 18.04.2022 в сумі 44746, 32 грн з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства та з врахуванням виплат отриманих позивачкою на посаді Головного спеціаліста з питань мобілізації. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Сколівського відділу Стрийської місцевої прокуратури Львівської області, а також виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 8465, 52 грн допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року у справі №380/23142/21 змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме викладено в наступній редакції: виключено з мотивувальної та резолютивної частин рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року посилання на врахування виплат отриманих позивачем на посаді Головного спеціаліста з питань мобілізації при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 листопада 2021 року по 18 квітня 2022 року в сумі 44746 (сорок чотири тисячі сімсот сорок шість) гривень 32 копійки з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівською обласною прокуратурою подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 23 серпня 2022 року та від 27 вересня 2022 року касаційні скарги Львівської обласної прокуратури повернуто скаржнику.

28 жовтня 2022 року касаційна скарга Львівської обласної прокуратури повторно надійшла до Верховного Суду, у тексті якої міститься заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Так, в обгрунтування вказаної заяви, скаржником зазначено, що повний текст оскаржуваної постанови складено 18 липня 2022 року та отримано скаржником цього ж дня. Первісну касаційну скаргу подано 17 серпня 2022 року у межах строків касаційного оскарження. Проте, ухвалою від 23 серпня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку отримано ним 24 серпня 2022 року. 07 вересня 2022 року скаржник повторно подав касаційну скаргу, однак ухвалою від 27 вересня 2022 року касаційну скаргу повторно повернуто Львівській обласній прокуратурі, яку вона отримала 25 жовтня 2022 року.

Повторно касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 28 жовтня 2022 року.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).

З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подані касаційні скарги після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань, та у розумні строки, що свідчить про цілеспрямованість скаржника щодо касаційного оскарження.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Так, касаційна скарга містить посилання на правову позицію Верховного Суду у справах №№200/5038/20-а, 160/6204/20, 160/6596/20, 140/3790/19, 280/4314/20, 440/2682/20, однак Львівська обласна прокуратура лише вказала на висновки Верховного Суду у вказаних справах, без будь-якого взаємозв`язку з обставинами цієї справи, з урахування приписів частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 зазначеної норми КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.

Водночас застосовність висновків Верховного Суду повинно здійснюватися через призму норми права, яка діє у часі та впливає на врегулювання спірних правовідносин, а відповідно і вирішення спору.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що аргументи скаржника зводяться лише до наведення цитат із зазначених ним постанов Верховного Суду, обставини справи яких не є подібними до спірних правовідносин. Водночас, мотиви Львівської обласної прокуратури зводяться лише до фраз щодо дискреційних повноважень кадрових комісії без взаємозв`язку з обставинами цієї справи, що мають індивідуальні ознаки, характерні саме для неї. Аргументи скарги в цій частині зводяться до загальних посилань про необхідність реформи в органах прокуратури, опису проведення процедури атестації та прийняття відповідного рішення, зокрема щодо позивача та незгоди з висновками судів щодо невмотивованості рішення кадрової комісії. Проте, у скарзі відсутні доводи, що стосуються саме фактичних обставин, що і вплинули на вирішення цього спору, і саме з яких виходили суди задовольняючи цей позов.

А тому. Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Разом з тим, у касаційній скарзі скаржником зазначено, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження заявник касаційної скарги зазначає, що на даний час відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норм п. п. 9, 13, 16, 17 розд. II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України №113-ІХ, п.п. 6, 8 розд. І, п. 6 розд. III Порядку № 221 з урахуванням обставин наявності процедурного рішення кадрової комісії стосовно задоволення заяви позивача про повторне проходження іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та в подальшому пізнішою датою прийнятого рішення іншою кадровою комісією про неуспішне проходження прокурором атестації, ухваленого за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ненабрання мінімального прохідного балу).

Скаржником зазначено про необхідність надання Верховним Судом правової оцінки і тлумачення особливостей застосування:

- п. 9 розд. II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України Закону №113-ІХ - щодо застосування до спірних правовідносин правил складання і визначення результатів іспиту на загальні здібності, передбачених Порядком проходження прокурорами атестації, затвердженим наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221 у взаємозв`язку з п. 7 розд. І, п. 2 розд. V цього Порядку;

- п. 16 розд. II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України Закону №113-IX - в контексті правової оцінки і тлумачення правомірності визначення кадровою комісією результатів складання іспиту на загальні здібності з врахуванням особливостей ситуації, яка виникла у зв`язку з проходженням атестації позивачем, а саме наявності процедурного рішення кадрової комісії стосовно задоволення заяви позивача про повторне проходження іспиту та в подальшому пізнішою датою прийнятого рішення іншою кадровою комісією про неуспішне проходження прокурором атестації ухваленого за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ненабрання мінімального прохідного балу);

- п. 17 розд. II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України Закону №113-ІХ - в контексті підставності і правомірності ухвалення кадровою комісією за результатами атестації прокурора рішення про неуспішне проходження атестації у випадку наявності особливостей оцінювання результату іспиту позивача.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.

Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Львівській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 380/23142/21.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі № 380/23142/21.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді Н. А. Данилевич

С. А. Уханенко