Справа № 520/7301/22
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2022 р. Справа № 520/7301/22
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в загальному розмірі 82 370 грн. 84 коп.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в загальному розмірі 82 370 грн. 84 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно), з відрахуванням відповідних податків та зборів. Рішення суду набрало законної сили. Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 року №1208/ВФЗ здійснено розрахунок індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по березень 2018 (базовий місяць січень 2008 року) гр. ОСОБА_1 та визначено суму індексації (з відрахуванням прибуткового податку 18% та військового збору 1,5%) 82 370,84 грн. Проте, вказану суму індексації грошового забезпечення позивачу не виплачено. Вказане слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та ним отримана, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що ОСОБА_1 проходить військову службу у 173 військовому представництві МО України, 118 військовому представництві. Військове представництво не є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не підпорядковується військовому комісару. З приводу нарахування позивачу індексації зазначив, що розпорядженням Директора департаменту фінансів МО України від 04,01.2016 року №248/3/9/1/2 було призупинено нарахування індексації до окремого розпорядження. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016-лютому 2018 року у Міноборони не було. Посилання у позовній заяві на довідку від 09.11.2021 року № 1208/ВСЗ не може бути підставою для нарахування та виплати індексації у зв`язку з тим, що вказаний розмір індексації є орієнтовним та не є таким, що був нарахований але не виплачений. Особовий склад військового представництва перебуває на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю фінансового органу у військовому представництві. Отже, відсутні підстави для задоволення вимог адміністративного позову.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, майор ОСОБА_1 , з 01.08.2015 по 27.05.2021 проходив військову службу у 118 військовому представництві Міністерства оборони України, з 27.05.2021 по теперішній час проходить військову службу у 615 військовому представництві Міністерства оборони України, що також підтверджено довідкою форми 5 командира військового представництва МОУ (а.с. 14).

118 ВП МОУ має правовий статус - без права юридичної особи, є відокремленим підрозділом (представництвом) Управління представництв замовника (Управління військових представництв Міністерства оборони України). За організаційно-штатною структурою 118 ВП МОУ є окремою військовою установою.

У структурі 118 ВП МОУ відсутній відділ фінансового забезпечення. За розпорядженням вищого військового керівництва 118 ВП МОУ встановлено на грошове забезпечення до сектору соціальних виплат (відділу фінансового забезпечення) ІНФОРМАЦІЯ_1 . На ІНФОРМАЦІЯ_4 покладено обов`язок проводити нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям 118 ВП МОУ.

Відповідно до 01.08.2015 по 27.05.2021 позивач перебував на грошовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначив, що довідки ХОТЦКСП від 22.03.2021 №328/ВФЗ судом встановлено, що за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась і не виплачувалась, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно). Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03.07.1991 року та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з відрахуванням відповідних податків та зборів. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непроведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 30.04.2021 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 30.01.2020 по 31.12.2020, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 за статтею 7 Закону України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням відповідних податків та зборів. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2021 по 30.04.2021, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 за статтею 7 Закону України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням відповідних податків та зборів. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати йому розрахунок (за місяцями і роками) перерахованих на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 розмірів грошового забезпечення та відповідних доплат (а.с. 16 - 17).

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.12.2021 року №277 повідомлено позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21 йому нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі 01,00 грн. (а.с. 18).

Так, 01.11.2021 року позивач також звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив надати йому довідку-розрахунок його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення - січень 2008 року (а.с. 19).

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 року №1208/ВФЗ здійснено орієнтований розрахунок індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по березень 2018 (базовий місяць січень 2008 року) гр. ОСОБА_1 та визначено суму індексації (з відрахуванням прибуткового податку 18% та військового збору 1,5%) 82 370,84 грн. (а.с. 20).

В позовній заяві позивач зазначив, що вказану суму індексації грошового забезпечення 82 370,84 грн. за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 йому не було виплачено.

Зміст позовної заяви свідчить, що позивач не погоджується з бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невиплаті нарахованої йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (базовий місяць січень 2008 року) згідно вказаної довідки.

Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що вказаний в довідці від 09.11.2021 року № 1208/ВСЗ розмір індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 є орієнтовним та не є таким, що був нарахований позивачу але не виплачений. Крім того, розпорядженням Директора департаменту фінансів МО України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2 було призупинено нарахування індексації до окремого розпорядження. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016-лютому 2018 року у Міноборони не було.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог та доводам відповідача, суд виходить з таких норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (надалі - Закон №1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно з п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21, яке набрало законної сили, та має преюдиціальне значення для розгляду цієї справи.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 по 01.03.2018 (включно). Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-XII від 03.07.1991 року та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, з відрахуванням відповідних податків та зборів.

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.12.2021 року №277 повідомлено позивача, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21 йому нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 у розмірі 01,00 грн. без застосування Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

З аналізу положень Законів №2011-XII та №1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №380/1513/20).

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Судом встановлено, що посадовий оклад за посадою, яку займав позивач до березня 2018 року востаннє підвищувався 01 січня 2008 року.

Суд звертає увагу на те, що у справах №400/1118/21, №420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, зазначив, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Одночасно з цим, Суд вказав, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Зрештою на основі аналізу наведених норм Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Правовідносини у наведених справах і даній справі є подібними, а відтак вказаний висновок є релевантним до цієї справи.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Указана постанова була чинна з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року.

Суд зазначає, що з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року тарифна ставка (посадовий оклад) за посадою, яку він займав, не змінювалася (не підвищувався).

На основі цього суд констатує, що в силу норм Порядку №1078 січень 2008 року є базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року до 01 березня 2018 року.

З огляду на викладене, індексація за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 повинна була виплачуватися позивачу з урахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.06.2022 по справі №640/8991/21, від 28.09.2022 по справі №560/3965/21, від 28.06.2022 по справі №420/4841/21, що в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З 01 березня 2018 року посадовий оклад змінився, а тому індексація грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2018 року повинна виплачуватись по 28.02.2018 включно, а не як зазначає позивач по 01.03.2018.

Слід зазначити, що посилання відповідача у відзиві на позов на розпорядження Директора департаменту фінансів МО України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2, яким було призупинено нарахування індексації до окремого розпорядження, як підставу для невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, суд вважає безпідставними, оскільки відповідач має діяти відповідно до норм чинного законодавства, а вказані розпорядження не є нормативно-правовими актами.

Крім того статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії встановлена державна гарантія, яка полягає в індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 16 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Державні соціальні гарантії, згідно статті 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання (стаття 20 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії).

Тобто, індексація грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, з яких здійснюється виплата грошового забезпечення.

Відповідно до статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відсутність механізму виплати індексації за минулі періоди не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на отримання належних йому сум індексації грошових доходів, виплата яких гарантована статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Довідкою - розрахунком ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 року №1208/ВФЗ здійснено орієнтований розрахунок індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по березень 2018 (базовий місяць січень 2008 року) гр. ОСОБА_1 та визначено суму індексації (з відрахуванням прибуткового податку 18% - 15052,54 грн. та військового збору 1,5%- 1 254,38 грн.) 82 370,84 грн.

Проте, як зазначено позивачем, вказану суму індексації грошового забезпечення 82 370,84 грн. за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 йому не було виплачено, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути вказану суму з відповідача.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що вказаний в довідці від 09.11.2021 року № 1208/ВСЗ розмір індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 є орієнтовним та не є таким, що був нарахований позивачу але не виплачений.

Отже, на момент розгляду справи сума індексації за спірний період не є нарахованою відповідачем, а суд не уповноважений перебирати на себе повноваження відповідача в частині проведення розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Оскільки на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року по справі №520/4889/21 нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) відповідачем не здійснено, наданий позивачем до суду розрахунок індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 по березень 2018 (базовий місяць січень 2008 року) гр. ОСОБА_1 , оформлений довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 року №1208/ВФЗ, є орієнтовним, про що зазначено в самій довідці та наголошується представником відповідача у відзиві на позов, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 та стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в загальному розмірі 82 370,84 грн.

Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного захисту прав позивача та відповідно до статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.