Справа № 380/8717/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8717/22
провадження № П/380/8778/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Стецишин П.Д.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Торопчина О.Д.,

представника відповідача Невелич Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79007; ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.05.2022 № 1332 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції та в частині відрахування УФЗБО ГУНП у Львівській області з грошового забезпечення позивача коштів за один робочий день, допущений 05.05.2022 - прогул;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області № 304 о/с від 06.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області з 07.06.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2022 наказом ГУНП у Львівській області №1332 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. 06.06.2022 ГУНП у Львівській області винесено наказ № 304 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України. Передумовою видачі обох оскаржуваних наказів являвся висновок службового розслідування від 19.05.2022, проведеного ГУНП у Львівській області за фактом прогулу та надзвичайної події, яка мала місце 05.05.2022 за участю позивача. Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що 05.05.2022 в діях позивача мало місце порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, (невихід на службу) без поважних на те причин, а також вчинення того ж дня інших «неправомірних» дій ОСОБА_1 , які на переконання відповідача підривають авторитет поліції, розхитують підвалини державності, викривляють ідеали громадянського суспільства на шляху до європейської інтеграції.

Позивач не погоджуючись з вказаними вище наказами зазначає, що ОСОБА_1 було надано частину щорічної відпустки строком 10 діб, початок якої мав - би обчислюватись з 00:01 год. 25.04.2022, однак 24.04.2022 позивач був включений до графіку чергувань з охорони громадського порядку та забезпечення публічної безпеки, яку здійснював до 08:30 год. 25.04.2022. Відтак, вважає, що обчислення наданої йому 10-ти денної відпуски мало б бути здійснено починаючи з 26.04.2022. Крім того, зазначає, що 04.05.2022 позивач прибув в розташування відділку поліції на прийом керівництва, де питання вихідного дня 05.05.2022 (надання позивачеві відгулу, у т.ч. за сімейними обставинами) з подальшим виходом на службу 06.05.2022 було погоджено начальником без видання наказу. Позивач також вказує, що в період з 03.05.2022 по 06.05.2022 він звертався за медичною допомогою та проходив лікування в медичному закладі. Згідно записів довідки - до служби він повинен був приступити 07.05.2022. Окрім цього, зазначає, 05.05.2022 не міг бути днем не явки (прогулу) позивача оскільки: а) цей день був передбаченим законом та відомчими наказами (№242/2022) днем відпочинку (відгулу) в умовах воєнного стану при шестиденному робочому тижні та позивач не був включений до Графіку несення служби; б) станом на 05.05.2022 позивач проходив лікування в медичному закладі; в) 05.05.2022 існували інші поважні причини неявки на службу (невідкладне звернення до лікаря, з приводу епілептичного нападу сина).

Щодо вчинення 05.05.2022 позивачем інших дій, які на переконання відповідача підривають авторитет поліції, розхитують підвалини державності, викривляють ідеали громадянського суспільства на шляху до європейської інтеграції, ОСОБА_1 зазначає, що зі сторони позивача мало місце ненасильницька спроба вмовити дружину виїхати за кордон для лікування сина, що було помилково розцінено нею як «насильство». Зазначає, що кримінальне, адміністративне провадження за даним фактом відсутнє, обмежувальний чи захисний припис щодо позивача не виносився, доказів зворотного матеріали службового розслідування та дисциплінарний наказ не містить. Відтак, з урахуванням викладеного, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 27.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

22.07.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де останній просив відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що підставою для видання оскаржуваних наказів послужило проведене службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Стрийського РУП ГУНП у Львівській області. У ході службового розслідування встановлено, що 05 травня 2022 року до ГУНП Львівській області надійшла інформація про надзвичайну подію за участі інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , який за місцем проживання у с Добряни, Стрийського району, Львівської області вчинив домашнє насильство відносно своє дружини інспектора СВ Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_2 . Крім цього, до УГІ ГУНП надійшли матеріали із Стрийського РУП ГУНП щодо невиходу останнього на службу 05.05.2022. Так, 05.05.2022 згідно з графіком несення служби мобільної групи реагування на факт вчинення домашнього насильства Стрийського РУП ГУНП у Львівській області на травень місяць, затвердженого начальником Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_1 о 08:00 год., повинен був заступити у наряд, однак без поважних причин був відсутній за місцем несення служби, рапорт по даному факту від нього відсутній, відтак допустив грубе порушення службової дисципліни - прогул.

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до наказу ГУНП у Львівській області №60 о/с-в від 22.04.2022 ОСОБА_1 надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 10 діб, з 25 квітня по 04 травня 2022 року. Натомість, жодного рапорту про продовження відпустки ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням на лікуванні (з належним чином засвідченим лікарським документом) до ГУНП у Львівській області не надходило, більше того, жодного наказу про продовження відпустки ОСОБА_1 ГУНП у Львівській області не видавало. Водночас, наказ ГУНП у Львівській області №60 о/с-в від 22.04.2022, яким визначено період відпустки позивача (з 25.04.2022 по 04.05.2022) окремо не оскаржувався, відтак ОСОБА_1 із ним погодився. Вважає, що порушення, зазначенні у висновку службового розслідування Дисциплінарної комісії є доведеними, а тому позивача правомірно звільнено зі служби.

18.08.2022 від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вказано, що 05.05.2022 припав на день невідкладної явки позивача до лікаря у зв`язку з хворобою його малолітнього сина на епілепсію та вказаний день, з огляду на час роботи позивача у вихідні дні (при шести денному робочому тижні) був також днем відгулу ОСОБА_1 . Вказав, що Законом не передбачено обов`язку поліцейського негайно повідомляти про факт перебування на лікарняному безпосереднього керівника чи відомчий медичний заклад, з наданням копій медичних документів.

Крім цього, позивач зазначив, що частиною 2 статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого до більш суворого - звільнення зі служби в поліції, оскільки на момент звільнення зі служби в поліції діючі дисциплінарні стягнення у позивача відсутні, вважає, що відповідачем невірно застосовано найсуворіший вид стягнення.

Протокольною ухвалою суду від 29.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 06.09.2022 у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі відмовлено.

10.10.2022 від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких повторно викладено обґрунтування, зазначені в попередніх поясненнях.

07.11.2022 представник позивача надав до суду письмовий виступ у судових дебатах, де окрім повторно викладених у позовній заяві та письмових поясненнях обставин, зазначив, що відповідно до Довідки про грошове забезпечення позивача, відомостей про «рух коштів» по його картковому рахунку з Приват24, а також із змісту висновку службового розслідування та дисциплінарного наказу не вбачається інформації про відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 , у тому числі при звільненні зі служби коштів за 05.05.2022, який відповідач вважає днем прогулу. Також вказав, що відсутній будь-який документ, наказ чи судове рішення про відрахування з грошового забезпечення позивача коштів за день прогулу, листування відповідача з позивачем про повернення виплачених йому за день прогулу 05.05.2022 коштів в судовому чи добровільному порядку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області.

На підставі наказу ГУНП у Львівській області від 25.02.2022 № 643 ОСОБА_1 був відряджений до складу позаштатної мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства у розпорядження Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області з 07.03.2022 до 05.04.2022. У подальшому наказом Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області від 01.04.2022 № 74 термін відрядження було продовжено з 05.04.2022 до 04.05.2022, а наказом Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області від 02.05.2022 № 85 - з 04.05.2022 до 02.06.2022.

Згідно з витягом із наказу ГУНП у Львівській області від 22.04.2022 №60 о/с-в капітану поліції ОСОБА_1 , інспектору відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області було надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 10 діб, з 25.04.2022 по 04.05.2022, з виїздом за кордон до Республіки Польща. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 14.04.2022.

05 травня 2022 року до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про можливі порушення службової дисципліни зі сторони інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , під час події, яка мала місце 05.05.2022 у селі Добряни, Стрийського району, Львівської області, у зв`язку з чим Наказом ГУНП у Львівській області від 06.05.2022 №1140 призначено за даним фактом службове розслідування у формі письмового провадження.

Згідно з висновком службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 19.05.2022, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, в результаті якого встановлено, що 05.05.2022 до УГІ ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 18:30 на лінію « 102» здійснено повідомлення від гр. ОСОБА_4 , 2009 р.н. про те, що по АДРЕСА_2 батько перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно матері (ЄО Стриського РУП ГУНП від 05.05.2022 №3822). Виїздом СОГ на місце події встановлено, що інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання вчинив домашній конфлікт, наніс удар телефоном в область голови та застосував фізичне насильство дружині інспектору СВ Стрийського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого, капітан поліції ОСОБА_2 звернулася в Стрийську ЦРЛ з діагнозом: забійна рана лобної ділянки голови справа, скерована в поліклініку та написала письмову заяву з приводу побиття. На момент здійснення розслідування вирішувалося питання про внесення відомостей до ЄРДР (ЄО Стрийського РУП ГУНП від 05.05.2022 №3827).

Окрім цього, в ході службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 з 25.04.2022 по 04.05.2022 перебував у черговій відпустці, без табельної вогнепальної зброї та 05.05.2022 о 08:00 год., мав заступити на чергування у складі наряду Стрийського РУП ГУНП, про те останній на роботу не вийшов, про причини свого неприбуття не повідомив та був відсутній до 18:15 год., що підтверджується рапортом заступника начальника CM Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції Русина І.Я. від 05.05.2022. Таким чином встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 був відсутній на службі 05.05.2022 в період з 08:00 до 18:15 год., більше ніж три години, що вважається прогулом та про що складено відповідний акт № 4095/47/0122 від 06.05.2022. А також встановлено, що протягом періоду несення служби у складі позаштатної мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства Стрийського РУП ГУНП у Львівській області у ОСОБА_1 відсутні будь-які результати роботи за вказаним напрямом.

24.05.2022 наказом ГУНП у Львівській області №1332 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. А також зобов`язано начальника УФЗБО вирахувати з грошового забезпечення інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 грошові кошти за один робочий день, допущений 05.05.2022 прогул.

06.06.2022 ГУНП у Львівській області винесено наказ № 304 о/с «По особовому складу», яким капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, з 06.06.2022 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаним наказом про звільнення та наказом ГУНП у Львівській області від 24.05.2022 № 1332, в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, вважаючи, що 05.05.2022 він був відсутній на службі з поважних причин, а тому прогулу не вчиняв, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє на момент розгляду даної справи.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Інші військові формування, утворені відповідно до законів України, та відповідні правоохоронні органи, зокрема: беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони та руху опору, сприяють забезпеченню правового режиму воєнного стану; сприяють Збройним Силам України у виконанні ними завдань, здійснюють їх пріоритетне забезпечення та інші повноваження у сфері оборони України згідно із законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 24) бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Частиною другою статті 24 Закону №580-VIII визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Суд зауважує, що специфікою державних функцій покладених на органи поліції, особливо під час дії правового режиму воєнного стану, обумовлено певні обмеження конституційних прав і свобод працівників поліції, зокрема, таких як свобода пересування, право вільно залишати територію України тощо.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону №580-VIII).

Так, статтею 64 Закону передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.04.2021 у справі № 160/6819/19.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 18. Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий так і позаслужбовий час.

Частиною 3 статті 59 Закону №580-VIII встановлено, що рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема: 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Так, частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Так, до поліцейських можуть застосовуватися різні види дисциплінарних стягнень, зокрема звільнення зі служби в поліції, яке є найсуворішим видом стягнення.

Статтями 14-19 Дисциплінарного статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин першої-третьої, п`ятої-шостої статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 затверджений Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розділу II Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктами 1-4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Отже, службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

З аналізу наведених вище положень Дисциплінарного статуту також вбачається, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності, бездоганному та неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, та належному виконанні обов`язків поліцейського, визначених законом. Водночас, порушення поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника можуть застосовуватися заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

В даній справі вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Так, як вже зазначалося, судом встановлено, що на підставі наказу ГУНП у Львівській області від 25.02.2022 № 643 ОСОБА_1 був відряджений до складу позаштатної мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства у розпорядження Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області з 07.03.2022 до 05.04.2022. У подальшому наказом Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області від 01.04.2022 № 74 термін відрядження було продовжено з 05.04.2022 до 04.05.2022, а наказом Стрийського районного управління ГУНП у Львівській області від 02.05.2022 № 85 - з 04.05.2022 до 02.06.2022.

Згідно з витягом із наказу ГУНП у Львівській області від 22.04.2022 №60 о/с-в капітану поліції ОСОБА_1 , інспектору відділу реагування патрульної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області було надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 10 діб, з 25.04.2022 по 04.05.2022, з виїздом за кордон до Республіки Польща. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 14.04.2022.

Разом з тим, судом встановлено, що 05.05.2022 згідно з графіком несення служби мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства Стрийського РУП ГУНП у Львівській області на травень місяць, затвердженим начальником Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_1 о 08:00 год., повинен був заступити на чергування у складі наряду Стрийського РУП ГУНП.

Водночас, суд встановив, що останній на роботу не вийшов, про причини свого неприбуття не повідомив та був відсутній на службі до 18:15 год., що підтверджується рапортом заступника начальника CM Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції Русина І.Я. від 05.05.2022 та про що складено відповідний акт № 4095/47/0122 від 06.05.2022.

При цьому, суд звертає увагу, що відсутність позивача на службі протягом робочого дня 05.05.2022 ним не заперечується, за даних обставин ОСОБА_1 наголошує на поважності, на його думку, причин неявки на службу.

З огляду на вказане, суд не погоджується з посиланням позивача на те, що обчислення наданої йому 10-ти денної відпуски мало б бути здійснено починаючи з 26.04.2022, а не з 25.04.2022, у зв`язку з тим, що 24.04.2022 він був включений до графіку чергувань з охорони громадського порядку та забезпечення публічної безпеки, яку здійснював до 08:30 год. 25.04.2022, оскільки, як вже зазначалося вище, таку відпустку ОСОБА_1 було надано з 25.04.2022 по 04.05.2022, що підтверджується витягом із наказу ГУНП у Львівській області від 22.04.2022 №60 о/с-в, з яким позивача було ознайомлено та заперечень на нього не подавалося.

Посилання позивача на те, що 05.05.2022 був днем відпочинку (відгулу), передбаченим законом та відомчими наказами (№242/2022) в умовах воєнного стану при шестиденному робочому тижні та позивач не був включений до Графіку несення служби, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи графіком несення служби мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства Стрийського РУП ГУНП у Львівській області на травень місяць, затвердженим начальником Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_3 , згідно з яким ОСОБА_1 о 08:00 год., повинен був заступити на чергування у складі наряду Стрийського РУП ГУНП.

Щодо доводів позивача про те, що 04.05.2022 він прибув в розташування відділку поліції на прийом керівництва, де питання вихідного дня 05.05.2022 (надання позивачеві відгулу, у т.ч. за сімейними обставинами) з подальшим виходом на службу 06.05.2022 було погоджено начальником без видання наказу, то такі суд також відхиляє, оскільки зазначене спростовується рапортами заступника начальника сектору моніторингу Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції Русина І.Я., начальника відділу превенції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 (безпосереднього керівника ОСОБА_1 ) від 05.05.2022.

Так, згідно з поясненнями безпосереднього керівника ОСОБА_1 - майора поліції ОСОБА_5 , наданих в ході службового розслідування, 04.05.2022, близько 15:00 год., ОСОБА_5 перебував в службовому кабінеті № 19 Стрийського РУП разом із заступником начальника Стрийського РУП підполковником поліції ОСОБА_6 , куди зайшов інспектор ВРПП Стрийського РУП капітан поліції ОСОБА_1 . В ході розмови ОСОБА_1 повідомив про те, що виходить з відпустки 06.05.2022 та в 20:00 год., заступає в наряд МГР реагування на факти домашнього насильства. Однак, ОСОБА_5 в свою чергу повідомив, що згідно наказу про відпустку він має виходити 05.05.2022 в свою зміну на 08:00 год., згідно з графіком. ОСОБА_1 заперечив та повідомив, що перед відпусткою, а саме з 24.04.2022 на 25.04.2022 перебував у наряді та пояснив, що до відпустки йому додано ще один день. Після чого, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 наголосили ОСОБА_1 про те, що коли він не вийде 05.05.2022 на службу відносно нього буде складено акт про невихід на роботу. Однак, 05.05.2022 ОСОБА_1 на чергування на 08:00 год., не прибув, зв`язку з ним не було, про що у подальшому ОСОБА_5 доповів ОСОБА_6 . Згодом ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 повторно, що він має бути на службі 05.05.2022, однак останній проігнорував та на роботу не вийшов, про що було складено відповідний акт. Зазначене в ході службового розслідування підтвердив також заступник начальника управління поліції з превентивної діяльності Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Вовк Роман Ігорович.

З наведеного слідує, що позивач достатньою мірою був проінформований, про те, що його відпустка завершується 04.05.2022 та про те, що 05.05.2022 о 08:00 год., він повинен був заступити на чергування, а також про наслідки його неявки на службу.

Суд також звертає увагу, що в ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 надавалася можливість дати пояснення щодо причин неявки на службу, при цьому останній, окрім того що він вважав себе таким, що перебуває у відпустці та не зобов`язаний виходити на роботу 05.05.2022 не навів жодних інших аргументів.

З огляду на наведе суд зазначає, що на момент проведення службового розслідування відповідачу не могло бути відомо про те, що ОСОБА_1 в період з 03.05.2022 по 06.05.2022 звертався за медичною допомогою та проходив лікування в медичному закладі, а також те, що

причиною неявки позивача на службу 05.05.2022 стало невідкладне звернення до лікаря, з приводу епілептичного нападу сина ОСОБА_4 , оскільки про вказані обставини на момент виникнення спірних правовідносин позивач не повідомляв відповідача, та більше того вважав, що він не зобов`язаний цього робити, що підтверджується поясненнями позивача, наявними в матеріалах справи та зареєстрованими за вх. №54037 від 18.08.2022.

Відтак, суд не може враховувати довідки Стрийської центральної районної лікарні, виданої лікарем ОСОБА_8 за період з 03.05.2022 по 06.05.2022 з приводу амбулаторного лікування ОСОБА_1 , а також довідки міні-поліклініки від 05.05.2022 №1, виданої ОСОБА_4 лікарем-педіатром ОСОБА_9 , оскільки такі не були предметом службового розслідування та не могли бути оцінені відповідачем.

Більше того, суд звертає увагу, що довідка міні-поліклініки від 05.05.2022 №1, видана ОСОБА_4 (сину позивача) лікарем-педіатром ОСОБА_9 про те, що він дійсно був у лікаря 05.05.2022 з 08:00 год., з метою обстеження і лікування епілепсії, та не містить жодних відомостей про позивача, відтак не може підтверджувати поважність неявки його на службу 05.05.2022.

Окрім цього, слід зауважити, що наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 затверджена Інструкція про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі - Інструкція № 455).

Так, відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 455 визначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Таким чином, відсутність на місці несення служби з поважних причин повинна бути належним чином документально оформлена, а саме листком непрацездатності, який є єдиним офіційним документом, що дозволяє бути відсутнім на роботі у зв`язку із хворобою. При цьому, судом встановлено, що позивач не підпадає під випадки, обумовлені пунктами 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 Інструкції № 455.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що надана позивачем довідка Стрийської центральної районної лікарні, видана лікарем ОСОБА_8 за період з 03.05.2022 по 06.05.2022 з приводу амбулаторного лікування ОСОБА_1 не підтверджує тимчасову непрацездатність позивача та, як наслідок, відсутність його на службі з поважних причин за вказаний період.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №805/1126/18-а, від 31 липня 2019 року у справі №815/810/18, від 16 квітня 2018 року у справі №805/1126/18-а, від 25 червня 2019 року у справі №805/1816/17-а, від 21 грудня 2020 року у справі № 420/1499/19, від 29.01.2021 у справі № 420/3023/19.

При цьому, суд відхиляє посилання позивача на те, що довідка, що видається закладом охорони здоров`я замість листка непрацездатності встановленої форми може підтверджувати факт тимчасової непрацездатності особи, тобто відсутність працівника на роботі з поважних причин, оскільки така можливість не передбачена жодним чинним нормативно-правовим актом.

Суд також критично ставиться до посилання позивача на те, що відсутній будь-який документ, наказ, чи судове рішення про відрахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 коштів за 05.05.2022, який відповідач вважає днем прогулу, листування відповідача з позивачем про повернення виплачених йому коштів за день прогулу в судовому чи добровільному порядку, оскільки як вже було вище встановлено судом, наказом ГУНП у Львівській області від 24.05.2022 №1332 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також зобов`язано начальника УФЗБО вирахувати з грошового забезпечення інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 грошові кошти за один робочий день, допущений 05.05.2022 прогул.

Відповідно до п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України та абзацу першого п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9, роз`яснення Мінюсту від 01.02.2011, відсутність працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин вважається прогулом.

Таким чином, з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, відсутність ОСОБА_1 на службі 05.05.2022 в період з 08:00 до 18:15 год., більше ніж три години без поважних причин, враховуючи матеріали, які підтверджують такі обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення грубого порушення службової дисципліни - прогулу, оскільки такі свідчать про самоусунення особи від виконання службових обов`язків, покладених на поліцейських в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні. Надані позивачем пояснення не можуть сприймаються судом як належні обґрунтування та докази поважності причин відсутності співробітника поліції на службі 05.05.2022. Під час судового розгляду цієї справи позивачем не спростовані обставини вчинення ним дисциплінарного проступку. А доводи позивача про відсутність достатніх та належних доказів порушення ним службової дисципліни є безпідставними.

Водночас, щодо виду дисциплінарного стягнення слід зазначити наступне.

Як вже зазначалося вище, відповідно до статті 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

З огляду на вказане, суд не погоджується з посиланнями позивача на те, що відповідач повинен був застосовувати дисциплінарні стягнення до позивача в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції, а тому неправомірно застосував до нього одразу найсуворіший вид стягнення (звільнення зі служби), оскільки як передбачено абзацом 4 частини 2 стаття 29 Дисциплінарного статуту, залишення місця несення служби без поважних причин, не може бути віднесене до незначних дисциплінарних проступків.

Відтак, на переконання суду, за грубе порушення службової дисципліни не може бути застосовано такий вид дисциплінарного стягнення, як наприклад, «зауваження».

Суд зауважує, що поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі №2140/1341/18, від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 05 травня 2022 року до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про можливі порушення службової дисципліни зі сторони інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , під час події, яка мала місце 05.05.2022 у селі Добряни, Стрийського району, Львівської області.

Згідно з висновком службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 05.05.2022 до УГІ ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 18:30 на лінію «102» здійснено повідомлення від гр. ОСОБА_4 , 2009 р.н. про те, що по АДРЕСА_2 батько ( ОСОБА_1 ) перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство відносно матері ( ОСОБА_2 ). Виїздом СОГ на місце події встановлено, що інспектор ВРПП Стрийського РУП ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем проживання вчинив домашній конфлікт, наніс удар телефоном в область голови та застосував фізичне насильство дружині інспектору СВ Стрийського РУП ГУНП капітану поліції ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого, капітан поліції ОСОБА_2 звернулася в Стрийську ЦРЛ з діагнозом: забійна рана лобної ділянки голови справа, скерована в поліклініку та написала письмову заяву з приводу побиття. На момент здійснення розслідування вирішувалося питання про внесення відомостей до ЄРДР.

Позивач до позовної заяви долучив заяву від 06.05.2022, підписану ОСОБА_2 про те, що 05.05.2022 зі сторони її чоловіка ОСОБА_1 мала місце ненасильницька спроба вмовити її виїхати за кордон для лікування їхнього малолітнього сина, що було помилково розцінене нею як «насильство». У вказаній заяві вказано, що ОСОБА_2 жодних претензій до свого чоловіка не має.

Водночас, суд звертає увагу, що дана заява не надавалася відповідачу під час проведення службового розслідування та не могла бути ним належно оцінена.

При цьому, в ході проведення службового розслідування дружині позивача, капітану поліції ОСОБА_2 була надана можливість дати пояснення щодо вказаного вище інциденту, остання 10.05.2022 надала категорично інші пояснення та зазначила, що 05.05.2022 близько 17:00 вона перебувала на подвір`ї біля будинку, де поливала квіти, в цей час додому повернувся чоловік із сином, по зовнішньому вигляді чоловіка, вона зрозуміла, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Чоловік, побачивши її почав висловлювати претензії в її сторону, ображати нецензурною лайкою та кричати. Приводом до конфлікту стало те, що він вимагав, щоб вона показала йому товарний чек на придбаний нею у грудні 2021 року смарт годинник, так як він не вірив, що вона купила його сама.

Дружина позивача зазначила, що чоловік погрожував їй фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, вона була налякана його поведінкою і розуміла, що знаходитись поряд із ним в цей момент небезпечно. В момент коли ОСОБА_2 хотіла покинути будинок, ОСОБА_1 вийшов із кімнати та підійшов до неї, при чому лівою рукою притиснув її до стіни та умисно наніс їй удар краєм телефону, який знаходився в долоні правої руки, спричинивши їй тілесні ушкодження. ОСОБА_2 від завданого удару дезорієнтувалась, так що їй «потемніло» в очах, а коли оговталася, то відчула, що по обличчі та тілу тече кров, тому вона, тримаючи у руках свою сумку, швидко вибігла на вулицю із будинку та побігла до сусідки з проханням надати необхідну медичну допомогу.

Окрім цього, ОСОБА_2 вказала, що факти сімейного насильства з боку чоловіка ОСОБА_10 були неодноразовими та систематичними, однак із заявою раніше вона не зверталась та виклику на спецлінію « 102» ніколи не здійснювала. Також у поясненні ОСОБА_2 повідомила, що 05.05.2022 ОСОБА_11 , мав вийти на службу (згідно графіку несення служби мобільних груп реагування на домашнє насильство) після чергової відпустки, яка завершилася 04.05.2022, однак на роботу не вийшов, займався своїми справами та близько 17:00 год. 05.05.2022 повернувся додому в алкогольному сп`янінні. А після вчинення конфлікту та нанесених ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, він пішов у невідомому напрямку, куди саме їй не відомо.

Таким чином, суд зазначає, що вищевказана поведінка позивача та сам факт проведення службового розслідування щодо наведеного інциденту негативно характеризує ОСОБА_1 як поліцейського.

Зазначене підтверджується також службовою характеристикою ОСОБА_1 від 09.05.2022, складеною начальником Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковником поліції Андрієм Коцуром, яка була врахована відповідачем при проведенні службового розслідування та згідно з якою позивач перебуває в списку працівників групи ризику, як такий, що схильний до порушення службової дисципліни та до вчинення побутових правопорушень.

Суд також зауважує, що в ході проведення службового розслідування, відповідачем аналізувалися показники роботи ОСОБА_1 , так згідно з довідкою «Про вивчення службової діяльності Т. Макара» від 18.05.2022, складеною Інспектором ВДОП УПД ГУНП у Львівській області Іриною Пономарьовою, незважаючи на несення служби у складі мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства, у ІТС «ПІНП» відсутні дані про складені Т. Макаром протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП та винесені ним термінові заборонні приписи стосовно кривдників за період з 06.02.2022 до 06.05.2022.

Під час несення служби в складі мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства при отриманні повідомлень диспетчера про вчинення домашнього насильства ОСОБА_12 не вживав жодних заходів щодо його припинення. Натомість реагування на факти вчинення домашнього насильства здійснював його напарник по зміні ОСОБА_13 .

Відповідачем в ході проведення службового розслідування встановлено, що протягом періоду несення служби Т.Макара у складі позаштатної мобільної групи реагування на факти вчинення домашнього насильства Стрийського районного управління ГУНП, у нього відсутні будь-які результати роботи за вказаним напрямом.

Таким чином, з огляду на події, які мали місце у період починаючи з 24.02.2022, оцінюючи обставини, викладені у Висновку службового розслідування, характеристику позивача, зміст документів, наявних в матеріалах службового розслідування та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення як службової дисципліни, так і Присяги поліцейського, що є порушенням пунктів 1, 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 6 частини третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту. Дисциплінарний проступок позивача виявився у скоєнні ним вчинку, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України, у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчинення дій несумісних з вимогами, що пред`являються до особи, яка перебуває на службі в поліції в частині дотримання службової дисципліни. Відтак, на переконання суду, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є правомірним і пропорційним вчиненому ним проступку.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Суд звертає увагу, що Висновок службового розслідування затверджено т.в.о. начальника ГУНП у Львівській області Р.Сиймовським 19.05.2022. Наказ «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» № 1332 відповідачем прийнято 24.05.2022, тобто в межах строку, визначеного статтею 21 Дисциплінарного статуту.

Враховуючи встановлені обставини та факти, суд зауважує, що відповідачем були дотримані вимоги щодо проведення службового розслідування та не допущені порушення щодо порядку його проведення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що процедура звільнення позивача відбулася у відповідності до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних актів Національної поліції України, таким чином спірний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.05.2022 № 1332 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників поліції Стрийського РУП ГУНП» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції та в частині відрахування УФЗБО ГУНП у Львівській області з грошового забезпечення позивача коштів за один робочий день, допущений 05.05.2022 прогул, а також наказ ГУНП у Львівській області № 304 о/с від 06.06.2022 «По особовому складу» щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного Статуту Національної поліції України) є такими, що прийняті у межах повноважень, у спосіб та у порядку, що визначенні чинним законодавством, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Як наслідок, відсутні підстави і для задоволення інших похідних позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області з 07.06.2022, а також стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.11.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна