Справа № 591/3799/22
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3799/22
Провадження № 2-а/591/78/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Руднєва Євгена Геннадійовича до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку №1 старшого лейтенанта Демидовця Ігоря Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Руднєва Є.Г. звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 20 серпня 2022 року інспектором роти № 3 батальйону №2 старшим лейтенантом поліції УПП в м. Київ ДПП України Демидовцем І.В. винесено постанову серія ЕАР № 5779595, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що: «20 серпня 2022 року, о 12 год. 01 хв. 59 сек., в місті Київ по бульвару Дружби Народів, буд. 42 водій керуючи транспортним засобом AUDI Q7 НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1. ПДР України - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

З висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних т/з, позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1. ПДР України.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена у тому числі за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

20 серпня 2022 року позивач перебував в IQ Business Center за адресою м. Київ, вулиця Болсуновська, 13-15. Близько 12:00 год., виїжджаючи з бізнес центру, рухаючись по вулиці Болсуновська на бульвар Дружби Народів зайняв крайню праву смугу руху. Виїхавши на бульвар Дружби Народів на смугу передбачену для руху маршрутних транспортних засобів, ввімкнув лівий вказівник повороту з метою перестроєння на другу смугу руху. Однак, здійснити даний маневр не вдавалось за можливе у зв`язку з утрудненням руху на дорозі через затори. Через те, що інші автомобілі рухалися дуже щільно, позивач не мав змоги виїхати на другу смугу руху, адже це однозначно призвело б до створення аварійної ситуації на дорозі. Отже ОСОБА_1 виконав вимоги п. 17.2 ПДР України, а саме: «Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.»

Отже, враховуючи дорожню обстановку, задля уникнення загрози безпеці дорожнього руху, а саме дорожньо-транспортної пригоди, створення затору (у тому числі для міського транспорту), водій ОСОБА_1 був вимушений продовжувати рух по смузі для маршрутних транспортних засобів з ввімкненим лівим вказівником повороту, адже на той момент це був єдиний безпечний варіант руху.

З огляду на викладене, вважає, що в діях позивача відсутнє порушення правил дорожнього руху передбачені п. 17.1, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Оскільки у відповідача відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, то в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд скасувати постанову серії ЕАР № 5779595 від 20 серпня 2022 року інспектора роти № 3 батальйону №2 старшого лейтенанта поліції УПП в м. Київ ДПП України Демидовця І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень як незаконну за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а справу закрити. Також просить стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції України на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 5922 грн. 40 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2022 року відкрите провадження у справі за вказаним адміністративним позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Копія позовної заяви та доданих до неї документів направлено відповідачам.

11 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, згідно якого вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови, 20 серпня 2022 о 11:59 в м. Києві, на бульварі Дружби народів, 42, позивач керуючи транспортним засобом (надалі - ТЗ) AUDI Q7 номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ позначених дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1. ПДР України - на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших ТЗ на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" позначає дорогу, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Відповідно, знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів", відокремлюється дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія), що позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою (дорожня розмітка 1.11). Лінію дозволяється перетинати в разі вимушеної зупинки, якщо цією лінією позначено край проїзної частини, суміжний з узбіччям.

Звертає увагу суду, що інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція) та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", таким чином проводився відеозапис розгляду справи на портативну боді камеру (оптичний диск з відеозаписами додається до матеріалів справи).

Позивач в позовній заяві зазначає, що дійсно, 20 серпня 2022 року о 11:59 в м. Києві, на бульварі Дружби народів, 42, здійснював рух в смузі для маршрутних транспортних засобів позначеною дорожнім знаком 5.8, також, не заперечує, що він здійснював рух по смузі при розгляді справи, що зафіксовано на Відеозаписі 1, у зв`язку з чим Відповідач згідно ст. 78 КАСУ України, звільняється від доказування обставини, яка визнана позивачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене позивач скоїв адміністративне правопорушення, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, до якого застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що сума 5922 грн. 20 коп. є не співмірною з наступних підстав:

- співмірністю захисту начебто порушених прав та розміром витрат на їх відновлення в суді, а саме предметом оскарження є постанова серії ЕАР № 5779595 від 20 серпня 2022 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп., а витрати на правничу допомогу щодо звернення до суду за її оскарження в суді нараховані в розмірі 5922 грн. 20 коп., що зовсім не є співмірним;

- складністю справи №591/3799/22 оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного без виклику сторін, обсягом проведеної роботи.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.26-31).

17 жовтня 2022 року від представника позивача адвоката Руднєва Є.Г. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що вважає відзив необґрунтованим. На відеозаписі відсутній цифровий підпис, як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій. Вважає наданий суду відеозапис з портативної бодікамери не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України. Відповідачем не враховано, що позивач діяв в межах положень ст. 17.2 ПДР, згідно якого водій, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги, про що ОСОБА_1 повідомляв інспектора при розгляді справи. Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення діяв без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

А з огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, вважає, що остання підлягає скасуванню.

У наданих документах міститься інформація про підготовку адміністративного позову саме в даній справі, що підтверджує факт надання правничої допомоги позивачу. Сплата гонорару в розмірі в 5000,00 грн. підтверджується товарним чеком №039/2022 від 29 серпня 2022 року.

Отже, вважає, що позивачем документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, вони відповідають критерію розумності та реальності, та є співмірними з негативними наслідками, які настали при притягненні особи до адміністративної відповідальності (а.с. 34-36).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2022 року, винесеною інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку №1 старшого лейтенанта Демидовцем І.В. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В постанові зазначено, що 20 серпня 2022 року, об 11:59 в м. Києві, на бульварі Дружби народів, 42, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом (надалі - ТЗ) AUDI Q7 номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ позначеною дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1. ПДР України. На дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших ТЗ на цій смузі (а.с.6).

Згідно п. 17.1 ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

За ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем на підтвердження заперечень проти позову надано відзив на позов та додано відеозапис даної події. Однак, відео містить відображення обставин зупинки позивача та процесу вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності. Проте доказів вчинення адміністративного правопорушення суду не надано.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку доводам позивача з приводу того, що правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності він не вчиняв.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказане відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову в частині скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується вимоги позивача щодо закриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Так, ст. 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП..

Згідно зі статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року справа №337/346/17.

Тому в частині вимог позову щодо закриття провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, постановою Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку ВСУ від 13.12.2016 у справі №21-1410а16, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшого оскарження позивачем та відповідачем судового рішення.

Також зазначеною постановою Великої Палати Верховного Суду, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, визначено, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2481 гривні.

За таких обставин необхідно стягнути з Департаменту патрульної поліції України на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп.

Разом з тим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі 992 грн. 40 коп., тоді як при зверненні до суду з вказаним позовом підлягає сплаті судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. Отже позивачем було надміру сплачено 496 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Статтею 139 КАС визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, якщо суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, він має право не розподіляти витрати на професійну правничу допомогу повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Розмір витрат на правову допомогу, понесених позивачем та підтверджений належними доказами є співмірним зі складністю даної справи.

Згідно товарного чеку № 039/2022 від 29 серпня 2022 року за складання позову позивачем сплачено 5000,00 грн. (а.с.13).

З огляду на вищевикладене, враховуючи складність даної справи та ймовірно фактично витрачений час для складання документів, зазначених в договорі про надання правової допомоги від 29 серпня 2022 року (а.с. 1-11) та додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 29 серпня 2022 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 2,9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку №1 старшого лейтенанта Демидовця Ігоря Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАР № 5779595 від 20 серпня 2022 року інспектора роти № З батальйону №2 старшого лейтенанта поліції УПП в м. Київ ДПП України Демидовця Ігоря Васильовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, місцезнаходження: 03048, місто Київ, Вулиця Федора Ернста, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 грн. 20 грн. та 5000 грн.00 коп. витрат на правничу допомогу.

Повернути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету надміру сплачену суму судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп., внесеної згідно меморіального ордеру № МВ50450570 від 28 серпня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону №2 старшого лейтенанта поліції УПП в м. Київ Демидовець Ігоря Васильовича, адреса: вул. Народного Ополчення, буд. 9, м. Київ, 02000.

Відповідач: Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції України, адреса: вул. Народного Ополчення, 9, Київ, 02000.

Суддя А.П.Сидоренко