Справа № 560/9527/22
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9527/22
РІШЕННЯ
іменем України

17 листопада 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо невиплати позивачу з 19 липня 2022 року заробітної плати судді Красилівського районного суду Хмельницької області з урахуванням у її складі посадового окладу судді та доплати за вислугу років;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області здійснити з 19 липня 2022 року виплату позивачу заробітної плати судді Красилівського районного суду Хмельницької області з урахуванням у її складі посадового окладу судді та доплати за вислугу років;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області в подальшому до звільнення позивача з військової служби продовжувати виплачувати позивачу заробітну плату чинного судді Красилівського районного суду Хмельницької області з урахуванням у її складі посадового окладу судді та доплати за вислугу років;

- допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно з 19.07.2022 припинив виплачувати позивачу заробітну плату судді Красилівського районного суду, яка зберігалася за позивачем відповідно до редакції статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), чинної на час прийняття на військову службу.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що з дня набрання чинності Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон №2352-ІХ) за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення законодавчо визначений обов`язок роботодавця щодо збереження лише місяця роботи і посади. Оскільки закон не має зворотної дії в часі, обов`язок роботодавця щодо збереження за такими категоріями працівників середнього заробітку зберігається включно до дня, що передує дню набрання чинності Законом №2352-ІХ.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.09.2022 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.11.2022 витребувано в відповідача докази. На виконання вимог цієї ухвали надано лист відповідача від 16.11.2022 №995/22 вих та наказ голови Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.06.2018 №54 "Про зарахування судді ОСОБА_1 до особового складу військової частини".

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач з 2010 року працює суддею Красилівського районного суду Хмельницької області.

За змістом військового квитка серії НОМЕР_1 позивач з 07.06.2018 прийнятий на військову службу за контрактом.

Відповідно до наказу голови Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.06.2018 №54 "Про зарахування судді ОСОБА_1 до особового складу військової частини", винесеного відповідно до статті 20 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та частини 3 статті 119 КЗпП України, позивач з 08.06.2018 вважається таким, що зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на підставі контракту на п`ять років по 31 травня 2023 року. У пункті 2 зазначеного наказу вказано, що позивачу гарантується збереження місця роботи, посади і середнього заробітку.

За змістом довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області від вересня 2022 року №883/22-вих позивачу суддівська винагорода за період з 19.07.2022 по 30.09.2022 не нараховувалась.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 119 КЗпП України, в редакції, чинній до 18.07.2022 включно, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Законом №2352-ІХ, який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни у частину 3 статті 119 КЗпП України та слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада".

Таким чином, починаючи з 19.07.2022 не зберігається середній заробіток за особами, визначеними в частині 3 статті 119 КЗпП України.

Щодо доводів позивача про те, що при прийнятті на військову службу в червні 2018 року в нього були правомірні очікування, що при проходженні військової служби за ним буде збережено заробітну плату судді Красилівського районного суду Хмельницької області, суд вважає їх необґрунтованими в врахуванням наступного.

Відповідно до конституційних повноважень Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні виключно законами України закріплює права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості.

Закон №2352-ІХ прийнятий Верховною Радою України відповідно до конституційних повноважень.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституційний Суд України у пункті 2.3 рішення від 22.05.2018 №5-р/2018 сформулював юридичну позицію, відповідно до якої: «... держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.".

При цьому, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначає, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 03.10.1997 №4-зп Конституційний Суд України зазначає, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

На час розгляду цієї справи Закон №2352-ІХ є чинним та обов`язковим до виконання. Також Закон №2352-ІХ чи інший нормативно-правовий акт не містить винятків, відповідно до яких у випадку належності судді до осіб, визначених в частині 3 статті 119 КЗпП України, за ним зберігається середній заробіток.

Згідно з статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Суд вважає, що припинення збереження заробітної плати за працівниками, які були прийнятті (призвані) на військову службу до дня набрання чинності Законом №2352-ІХ, сприятиме уникненню дискримінаційних підходів відносно працівників, які будуть прийняті (призвані) на військову службу після дня набрання чинності зазначеним законом.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність підстав для задоволення позову, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", немає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідач:Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області (вул. Соборна 75, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 26293548)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк