Справа № 580/4406/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 листопада 2022 року справа № 580/4406/22

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» (далі - позивач) до Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати бездіяльність Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невжиття заходів з погашення боргу (недоїмки та штрафних санкцій) Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві за зведеним виконавчим провадженням № 59680285 від 30.07.2019 неправомірною;

- зобов`язати відповідача вчинити дії з перерахування на небюджетний рахунок Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в рамках грошові кошти, отримані від реалізації майна боржника на аукціоні у розмірі 22 366 895,00 грн. на погашення недоїмки єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 13 023 989,48 грн., решту в розмірі 9 342 905,52 грн. - в рахунок сплати нарахованої пені та застосованих штрафів за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27.09.2022р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до Черкаського окружного адміністративного суду:

- доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

В ухвалі вказано, що встановлені обставини справи вказують на те, що позивачу протягом жовтня 2019 року- квітня 2022 року було відомо про спірні правовідносини, що стали предметом даного спору, однак із даним позовом позивач звернувся до суду лише - 19.09.2022р. (згідно відмітки на поштовому конверті), тобто з пропуском десятиденного строку звернення встановленого ст. 287 КАС України. При цьому жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення позивачем до суду не надано.

16.10.2022р. до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення, в якій вказано, що позивач, як боржник не був обізнаний про факт перерахування чи неперерахування коштів переможцем торгів саме у жовтні 2019 року, так само невідомо було про точну дату. Вказано, що лише після того, як позивач неодноразово виявляв у себе в особистому кабінеті платника податків факти не зменшення заборгованості, на погашення якої повинні були направлені грошові кошти від реалізації майна, позивачем подано лист від 21.04.2022 №105/2-1 з вимогою здійснити виконавчі дії і отримано відмову. В той же час, Позивач сподівався на неухильному дотриманні в подальшому Відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також ч. 2 ст. 19 Конституції України. Позивач зазначив, що лише після спливу часу стало зрозумілим, що бездіяльність виконавця відповідача набула триваючого характеру, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом десяти днів від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд встановив, що предметом даної позовної заяви є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів з погашення боргу (недоїмки та штрафних санкцій) позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь Головного управління Державної податкової служби у м. Києві за зведеним виконавчим провадженням № 59680285 та зобов`язання відповідача вчинити дії з перерахування на небюджетний рахунок Головного управління ДПС у м. Києві в рамках виконавчого провадження грошові кошти, отримані від реалізації майна боржника на аукціоні у розмірі 22 366 895,00 грн. на погашення недоїмки єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 13 023 989,48 грн., решту в розмірі 9 342 905,52 грн. - в рахунок сплати нарахованої пені та застосованих штрафів за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач вказує, що в межах зведеного виконавчого провадження щодо стягнення з Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» боргу зі сплати єдиного внеску на користь Головного управління ДПС у м. Києві на загальну суму 13 023 989,48 грн., державним виконавцем проведено опис майна, що належить боржнику, та накладено арешт для забезпечення виконання примусового стягнення. В подальшому, за наслідками проведення електронні торгів, 07.10.2019р. Державне підприємство «Сетам» сформовано протокол №435906, в якому переможцем торгів визначено учасника №13 - ТОВ «Агроміл Дистрибьюшн» та у жовтні 2019 року, згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності.

Таким чином, у жовтні 2019 року, в межах зведеного виконавчого провадження, було реалізовано майно, що належало позивачу та виникли спірні правовідносини, щодо обов`язку, як зазначає позивач, державного виконавця із вчинення дій щодо перерахування на небюджетний рахунок Головного управління ДПС у м. Києві грошових коштів, отриманих від реалізації майна на погашення недоїмки єдиного внеску.

Також позивач у заяві (вх. від 06.10.2022р. №30111/22) вказав, що після того, як позивач неодноразово виявляв у себе в особистому кабінеті платника податків факти не зменшення заборгованості, на погашення якої повинні були направлені грошові кошти від реалізації майна, позивач звернувся до відповідача із листом від 21.04.2022р. №105/2-1, в якому просив вчинити дії що стали предметом даного спору.

Вказані обставини вказують на те, що позивачу протягом періоду починаючи із жовтня 2019 року (реалізації майна, що належало позивачу та не зменшення боргу позивача за наслідками такої реалізації) та, щонайпізніше, станом на 21 квітня 2022 року (дати звернення позивача із вимогою вчинити дії, що стали предметом даного спору) було відомо про неперахування коштів за реалізоване майно позивача в рахунок погашення боргу, що стали предметом даного спору, при цьому відповідь на лист від 21.04.2022р. №105/2-1 відповідачем було надано листом від 10.05.2022р. №5098/20.6-36.

Разом з тим, із даним позовом позивач звернувся до суду лише - 19.09.2022р. (згідно відмітки на поштовому конверті), тобто з пропуском десятиденного строку звернення встановленого ст. 287 КАС України.

Доводи позивача, що він не був обізнаний про факт перерахування чи неперерахування коштів переможцем торгів саме у жовтні 2019 року суд, вважає необгрунтованими, оскільки після реалізації частини його майна у жовтні 2019 року позивач об`єктивно мав можливість дізнатися про обставини зменшення/незменшення суми його боргу із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 13 023 989,48 грн. з огляду на те, що як зазначає сам позивач, несплата вказаної заборгованості призводить до нарахування додаткових штрафів та пені.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Отже, у спірних правовідносинах, із жовтня 2019 року (реалізація майна, що належало позивачу та обставина не зменшення боргу позивача за наслідками такої реалізації) позивач вважається таким, що повинен була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання відповідних відомостей про реалізацію її майна, демонструючи свою необізнаність щодо обставин перерахування/неперахування сум боргу звернулась до державного виконавця із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від державного виконавця відповіді на подану нею заяву.

При цьому, суд зазначає, що у будь якому разі, із 21 квітня 2022 року (дати звернення позивача із вимогою вчинити дії, що стали предметом даного спору) позивачу було відомо про обставину не перерахування сум для погашення боргу у ВП №59680285. Доводи позивача, що оскаржувана бездіяльність є триваючим правопорушення, у зв`язку із чим строк на її оскарження автоматично відкладається, суд вважає необгрунтованим, оскільки, як зазначалось вище пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України встановлено процесуальний строк на звернення із позовом про оскарження бездіяльності державного виконавця, яка може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд врахував, що жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення позивачем до суду не надано, як і не зазначено жодних поважних причин, що об`єктивно унеможливили звернення позивача із даним позовом у період із жовтня 2019р., або ж хоча б принаймні із травня 2022 року (дати отримання відповіді на лист позивача від 21.04.2022р.) по 19.09.2022р. позивачем не зазначено.

Вказані позивачем обставини на переконання суду не можуть свідчити на користь того, що позивачем вжито всіх можливих заходів для належного та своєчасного захисту власних прав. Обставин, що не залежали б від волевиявлення позивача, пов`язаних із дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, позивачем до суду не надано.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Судом враховується, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 року у справі №160/6430/20.

Таким чином, заяву про поновлення строку звернення до суду суд вважає необгрунтованою.

Згідно пунктів 1,9 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, зокрема у разі:

- якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, що залишено без руху, у встановлений судом строк;

- у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними).

Підсумовуючи наведене, оскільки заявлені причини судом визнано неповажними, наявні підстави для повернення позову.

Відповідно до частини 5 статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до Драбівського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО