Справа № 160/5494/22
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/5494/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді - доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/5494/22 (суддя І інстанції Віхрова В.С.)

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача-2 від 03.12.2021 № 04 про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах згідно з рішенням Конституційного Суду від 23.01.2020 1/-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15);

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до її пільгового стажу роботи період роботи у ВАТ «Павлоградський вертсатозавод» з 16.08.1989 по 08.08.1990 на посаді розподільника робіт, з 01.01.1992 по 25.09.2000 на посаді полірувальника термогальванічного цеху, та з 26.09.2000 по 18.12.2000 на посаді учня пресувальника-вулканізаторника;

- зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу роботи періоди роботи згідно з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 , заповненої 11.08.1983;

- зобов`язати відповідача-1 призначити з 30.11.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» під 02.03.2015 № 213-VIII, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020 рішенні № 1-р/2020, як особі, яка працювала до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення відповідача-2 від 03.12.2021 № 04 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;

- зобов`язано відповідача-2 зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи у ВАТ «Павлоградський вертсатозавод» з 16.08.1989 по 08.08.1990 на посаді розподільника робіт, з 01.01.1992 по 25.09.2000 на посаді полірувальника термогальванічного цеху, та з 26.09.2000 по 18.12.2000 на посаді учня пресувальника-вулканізаторника;

- зобов`язано відповідача-2 зарахувати до страхового стажу роботи позивача періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 11.08.1983, з 08.08.1983 по 11.01.1984 в колхозі «Зоря» Павлоградського району, з 06.02.1984 по 11.01.1984 в колхозі імені Ілліча Каширського району, з 06.02.1984 по 05.04.1986 в колхозі імені Ілліча Каширського району;

- зобов`язано відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 30.11.2021 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи позивача.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у спірних правовідносинах стосовно віку набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно керуватися положеннями спеціального закону, а саме статті 114 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. (далі Закон № 1058) Також зазначає, що Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 11.11.2021 № 4 підтверджено періоди роботи позивача з 04.10.1988 по 15.08.1989, з 09.08.1990 по 31.12.1991 для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2. Для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 інших періодів роботи позивача відсутні законні підстави. Відповідач-2 наголошує, що всупереч вимогам Інструкції у трудовій книжці серії НОМЕР_1 записи про звільнення з роботи не містять посилання на відповідну статтю, пункт закону, записи про зміну прізвища, внесенні з порушенням порядку, встановленому Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників.

Позивач та відповідач-1 своїм процесуальним правом на подачу відзиву не скористались, що не перешкоджає розгляду справи.

В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . (а.с. 9-10)

03.12.2021 позивач звернулась до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням відповідача-2 від 03.12.2021 № 04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за Списком 2. Зазначено, що вік заявника 57 років, страховий стаж особи становить 19 років 00 місяців 18 днів, пільговий стаж особи за Списком № 2, з урахуванням результатів рішення від 11.11.2021 № 4 становить 02 роки 03 місяці 05 днів. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на даний час відсутнє. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом. (а.с. 11-13)

Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні періоди роботи у ВАТ «Павлоградський верстатозавод», колхозі «Зоря» Павловського району, колхозі ім. Іліча Каширського району, які не враховані відповідачем до пільгового та страхового стажу роботи, підтверджуються записом в трудовій книжці з посиланням на накази про прийняття на роботу, переведення та звільнення з роботи. Крім трудової книжки, позивачем надані довідки та накази на підтвердження пільгового стажу роботи. Відповідно до записів в трудовій книжці, позивач працювала повний робочий день на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2. Змін щодо характеру роботи або режиму робочого дня, в трудову книжку не внесено. Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу. Обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів. Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому його безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії. Позивачу неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України апеляційний розгляд справи здійснено в межах доводів і вимог апеляційної скарги, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині задоволення позову.

21 квітня 2021 року Верховним судом розглянуто зразкову справу № 360/3611/20 та прийнято відповідне рішення, що набрало законної сили 3 листопада 2021 року після перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, якою змінено мотивувальну частину рішення.

Так, 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку з цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду при перегляді зразкової справи дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 360/3611/20, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV, а тому жінки мають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 після досягнення 50 років, проте у цій справі зазначена обставина вирішального значення не має, оскільки позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по досягненні 57 років, тобто досягла пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно зарахування спірних періодів до пільгового та страхового стажу позивача

Відповідно до трудових книжок від 11.08.1983 серії РОС № 2554252 та від 26.06.1986 серії НОМЕР_3 позивач у спірні періоди працювала:

- у колхозі «Зоря» Павловського району з 08.08.1983 по 11.01.1984 техніком-гідротехніком (а.с. 14-15);

- у колхозі ім. Іліча Каширського району: з 06.02.1984 по 05.03.1984 учнем тракторної бригади; з 06.03.1984 по 05.04.1986 гідротехніком (а.с. 14-15);

- у ВАТ «Павлоградський верстатозавод»: з 04.10.1988 по 15.08.1989 гальваником термогальваничного цеху; з 16.08.1989 по 08.08.1990 розподільником робіт; з 09.08.1990 по 24.09.2000 полірувальником термогальваничного цеху, з 25.09.2000 по 18.12.2000 учнем пресувальника-вулканізаторника дільниці РТІ (а.с. 16-17).

Позивачем на підтвердження позовних вимог надані:

- архівні довідки, видані архівним відділом Павлоградської міської ради:

- від 21.10.2014 № 943 (а.с. 18),

- від 21.10.2014 № 945 (а.с. 19),

- від 21.10.2014 № 944 (а.с. 20);

- накази про прийняття на роботу:

- від 06.10.1988 № 1091-К (а.с. 21),

- від 10.08.1989 № 775-К (а.с. 22),

- від 09.08.1990 № 531К (а.с. 23),

- від 25.09.2000 № 203-К (а.с. 24);

- наказ про звільнення від 13.12.2000 № 247-К (а.с. 25);

- наказ про атестацію робочих місць від 06.02.1995 № 31 (а.с. 26);

- довідка № 765 від 04.06.2018 (а.с. 28).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Згідно з роз`ясненнями Міністерства праці та соціальної політики України, викладених у листі від 16.12.1999 № 01-3/2586-02-6 «Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгових пенсій за результатами атестації робочих місць», у разі підтвердження права за результатами атестації 31.07.1997 (впродовж 5 років після зведення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці), до пільгового стажу зараховується весь період роботи за професіями і посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Під час роботи позивача у ВАТ «Павлоградський верстатозавод» у відповідні періоди були чинними Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Відповідно до п. 5, 10 розділу XV «Металообробка» постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах» до Списку № 2 включені професії «гальваник» та «полірувальник». Зазначені Списки були чинними до 1 січня 1991 року.

Згідно з розділом XІV «Металообробка» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, правом на пільгову пенсію користуються гальваники та полірувальники.

Згідно з розділом XIV «Металообробка» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, правом на пільгову пенсію користуються гальваники та полірувальники.

Згідно з п. 987 розділу XXXIII «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, правом на пільгову пенсію користуються пресувальники-вулканізаторники.

Отже, професії, за якими у спірні періоди працювала позивач, відносяться до Списку № 2.

Крім того, у пункті 4.2 Порядку № 383 зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Відповідно до наказу від 06.02.1995 № 31 підтверджено, що професії гальваників, полірувальників усіх найменувань та пресувальники-вулканізаторники, за якими працювала позивач, атестовані як такі, що дають право на зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 2. (а.с. 68).

Водночас відповідно до абзацу 8 пункту 20 Порядку № 637 у разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Такий Порядок затверджений постановою правління ПФУ від 10.11.2006 № 18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. (далі Порядок № 18-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 18-1 цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

За приписами пункту 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі Комісії).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 визначено форму відповідної заяви про підтвердження стажу роботи та перелік документів, які особа повинна подати для розгляду Комісією.

Отже, чинним законодавством передбачено певну процедуру підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, а відповідно і неможливості отримати в такому випадку уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу.

Заяву позивача розглянуто Комісією та прийнято рішення від 11.11.2021 № 4 відповідно до якого у наказі від 06.02.1995 № 31 про затвердження результатів атестації робочих місць не вказано робоче місце.

Проте, відповідно до змісту зазначеного наказу проведено атестацію посад гальваників, полірувальників всіх найменувань та пресувальників-вулканізаторників (а.с. 26 на звороті), тобто професій, за якими саме і працювала позивач, що спростовує доводи відповідача в цій частині, у зв`язку з чим судом першої інстанції правильно прийнято рішення про зобов`язання відповідача-2 зарахувати періоди роботи позивача за вказаними професіями до пільгового стажу за Списком № 2.

Крім того, відповідно до пунктів 1, 2, 5 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 № «Про трудові книжки колгоспників», трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на усіх членів колгоспів з часу прийняття їх у члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства у колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Усі записи у трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Записами у трудовій книжці колгоспника від 11.08.1983 серії НОМЕР_1 підтверджуються періоди роботи та трудова участь позивача у періоди з 08.08.1983 по 11.01.1984, з 06.02.1984 по 05.03.1984, з 06.03.1984 по 05.04.1986. (а.с. 14-15)

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Колегія суддів наголошує, що доказів недостовірності записів у трудових книжках щодо спірних періодів роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому ці періоди безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.

Отже, позивач працювала повний робочий день на посадах, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2. Змін щодо характеру роботи або режиму робочого дня, в трудову книжку не внесено. Позивачем надано усі необхідні відомості та документи (трудові книжки, уточнюючі довідки, витяги з наказів про результати перевірки атестації робочих місць, інші архівні документи тощо), які беззаперечно підтверджують спірні періоди роботи. Також трудова книжка колгоспника містить усі записи на підтвердження роботи позивача за спірні періоди. Всі записи про роботу внесені в трудову книжку колгоспника належним чином та не мають виправлень.

У зв`язку з цим відмова відповідача у зарахуванні позивачу періодів роботи до пільгового та страхового стажу є протиправною, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

У частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 суд першої інстанції відмовив, зобов`язавши пенсійний орган лише повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, проте позивачем у цій частині рішення суду не оскаржено, тобто фактично позивач з рішенням суду погодився, у зв`язку з чим апеляційним судом відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України рішення суду в цій частині не переглядається.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 291, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2022 року в адміністративній справі № 160/5494/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко