Справа № 520/3210/22
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 р. № 520/3210/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бойко В.О.,

представника позивача - Острицького А.О.,

представника відповідача - Гвоздецької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків, 61002), в якому просить суд:

- визнати протиправними та нечинними акти індивідуальної дії: акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 р. № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*), акт Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 р. о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити додаткове розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та за результатами розслідування скласти та затвердити акти за формою Н-5* та за формою Н-1* з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову зазначив, що нещасний випадок та його причини, про які вказано в акті розслідування нещасного випадку від 28.12.2021 (форма Н-5*) та акті від 30.12.2021 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*) № 110 не відповідають фактичним обставинам випадку, що стався з позивачем 06.04.2020, чим порушені права позивача і тому за захистом своїх прав він вимушений звернутись до суду. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в порядку статті 262 КАС України.

Відповідач проти позову заперечував, у відзиві на позовну заяву наголосив на тому, що нещасний випадок з підполковником ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, бо позивач мав можливість затримати осіб, які вчинили напад на нього, однак цих дій не вчинив, не вжив можливих заходів по затриманню осіб, які завдали тілесних ушкоджень, в тому числі і йому, отже не здійснив діянь, визначених Законом України "Про Національну поліцію", а здійснив самозахист, як звичайна людина. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2022 суд перейшов до стадії підготовчого провадження у порядку загального позовного провадження по справі №520/3210/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Протокольною ухвалою від 25.10.2022 закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 02.11.2022 о 11:0 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи підполковник ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області.

Позивач із колегою по службі ОСОБА_2 рухались на автомобілі в напрямку супермаркету «РОСТ» по особистим справам 06.04.2020 близько 20:20. Проїжджаючи перехрестя пров. Піскуновський та вул. Піскуновської побачили автомобіль підполковника ОСОБА_3 з включеними аварійними габаритними вогнями. Біля автомобіля перебували співробітники УКР ГУНП та невідомі особи. Позивач із колегою вийшли з автомобіля та від ОСОБА_3 дізналися, що трапилась ДТП за його участю.

О 20.35 на службовому автомобілі на місце прибув начальник УКР ГУНП полковник поліції ОСОБА_4 . Також, до місця пригоди прибули двоє невідомих громадян на автомобілі «Ауді А6», які направились до автомобіля «Шкода Актавія», де перебували поліцейські разом з пасажирами, водієм автомобіля ВАЗ 21121.

В ході спілкування поліцейських з невідомими особами, один з них зненацька наніс два удари в обличчя полковнику поліції ОСОБА_4 , який впав на асфальт.

ОСОБА_1 здійснив спробу затримати особу, яка завдала тілесні ушкодження ОСОБА_4 , однак отримав декілька ударів в обличчя.

Відповідно до висновку експерта від 10.04.2020, ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позивач звернувся до ДУ ТМО МВС України в Харківській області зі скаргами на головні болі, нудоту, блювоту, запаморочення, слабкість 14.04.2020.

Позивач проходив стаціонарне лікування в ДУ ТМО МВС України в Харківській області з діагнозом резідуальний період легкої закритої ЧМТ, струсу головного мозку віл 06.04.2020, забої м`яких тканин голови та обличчя в період з 15 04.2020 по 23.04.2020.

Наказом ГУНП в Харківській області віл 07.04.2020 №732 було призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень поліцейським ГУНП в Харківській області з метою встановлення наявності або відсутності в діях поліцейських ГУНП в Харківській області факту порушення службової дисципліни, причин та умов, що передували його вчиненню, забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин травмування на підставі сі. 14. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.05 2018 від 15.03.2018 №2337-VII та на виконання вимог абзацу 4 п.2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, п.5 розділу II Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893.

Начальник ГУНП затвердив висновок службового розслідування відносно поліцейських ГУНП комісії ГУНП 28.04.2020.

Згідно зазначеного висновку 06.04.2020 о 20.28 ОСОБА_1 перебував на місці ДТП, але своє прізвище, посаду, спеціальне звання учасникам ДТП не назвав та службове посвідчення не пред`явив, а став свідком вчиненого кримінального правопорушення за скороченим номером « 102» не повідомив та не вжив заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення та охорони місця події. Запропоновано застосувати до підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Так, на підставі вищевикладених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ніхто із поліцейських, які були свідками заподіяння працівникам поліції тілесних ушкоджень, у тому числі і самі потерпілі, не повідомили про цей факт службу « 102» та не відреагували відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим інформація про вказану подію надійшла до чергової частини УЗОАР лише більше ніж через 3 години.

Наказом від 29.04.2020 №302 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог п.6 р.ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100. зареєстрованим в МЮУ 05.03.2019 №223 33194, ч.3 ст.18 ЗУ «Про національну полюцію», до підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в ОВС відділу з розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 по справі № 520/7307/2020 визнано протиправним та скасовано п. 8 наказу ГУНП в Харківській області № 302 від 29.04.2020, яким до старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 по справі № 520/7307/2020 залишено без змін.

Наказом ГУНП віл 23.06.2020 № 1243 створено та затверджено комісію з розслідування обставин і причин нещасного випадку що стався 06.04.2020.

30.09.2020 ВП №2 Харківського РУП №3 ГЦНП України в Харківській області внесені до ЄРДР за №001180 матеріали кримінального провадження за фактом спричинення невідомою особою 06.04.2020 тілесних ушкоджень старшому оперуповноваженому в ОСВ УКР ГУНП ОСОБА_1 під час припинення ним правопорушення. На теперішній час досудове розслідування триває.

Наказом ГУНП від 17.05.2021 № 371 скасований п. 8 наказу ГУНП в Харківській області № 302 від 29.04.2020 у частині застосування до старшого оперуповноваженого в ОВС відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

За результатами розслідування нещасного випадку що стався 06.04.2020 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області складені акт розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*) та акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 №110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*).

Згідно зазначених актів позивач мав можливість затримати осіб, які вчинили напад на нього, однак цих дій не вчинив, не вжив можливих заходів по затриманню осіб, які завдали тілесних ушкоджень в тому числі йому. Згідно висновків комісії ОСОБА_1 не здійснював діянь, визначених Законом України «Про Національну поліцію», а здійснював самозахист, як звичайна людина. Тобто нещасний випадок з підполковником поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Позивач не погодившись із зазначеним висновком, вважаючи зазначені акти індивідуальної дії протиправними та нечинними з моменту затвердження та складання, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України регламентовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частина 4).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища за участю відповідних органів державної влади, єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII.

Дія цього Закону поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та на всіх працюючих (стаття 2 Закону України "Про охорону праці").

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про охорону праці" роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 №1346 (далі по тексту Порядок №1346).

Згідно із пунктом 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (пункт 2.2 Порядку №1346).

Відповідно до пункту 2.4 Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно п. 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони прані підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Згідно п 3.8 Порядку Хе 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї. і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Згідно п. 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або заподіяння злочинам або правопорушенням: вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби: виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій: виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту. одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних га кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу: провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що взнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видасться лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни. Вказаний перелік є вичерпним.

Суд наголошує, що жодна з обставин не має місця в даній ситуації.

В судовому засіданні судом було досліджено відеозапис місця події, яка відбулась 06.04.2020 на перехресті пров. Піскуновського та вул. Піскуновської, з якого вбачається факт нанесення тілесних ушкоджень позивачу.

Суд також бере до уваги, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 по справі № 520/7307/2020 встановлено, що у висновку службового розслідування зафіксовано, що позивач разом із іншими співробітниками поліції, з метою припинений правопорушення та затримання зловмисників намагалися вжити заходи фізичного впливу (сили). Разом із тим, зважаючи на чисельну перевагу нападників, та враховуючи відсутність у працівників поліції спеціальних засобів, останнім вдалося зникнути з місця події. Також, службове розслідування містить інформацію про наявність та застосування нападниками засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії. Крім того, службове розслідування містить інформацію про наявність у одного із учасників конфлікту ножа. За таких обставин суд вважає, що позивачем на виконання вимог п. 6 вищезазначеного Порядку під час інциденту було вжито всіх від нього залежних заходів, спрямованих на запобігання та припинення правопорушення.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт здійснення позивачем, під час інциденту 06.04.2020, всіх залежних від нього заходів, спрямованих на запобігання та припинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАСУ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування акту Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*) та акту Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 №1346, з урахуванням висновків суду.

Суд наголошує, що позовні вимоги зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області за результатами розслідування скласти та затвердити акти за формою Н-5* та за формою Н-1* не підлягають задоволенню, оскільки складання акту за відповідною формою за результатами розслідування нещасного випадку належить до дискреційних повноважень комісії, яка проводить розслідування, і суд не може перебирати на себе такі повноваження.

Згідно з рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, які свідчать про необхідність проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався із позивачем, за результатами якого суб`єкт владних повноважень має право обрати один з декількох варіантів управлінських рішень, належним способом захисту є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатні, беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати акти індивідуальної дії: акт Головного управління Національної поліції в Харківській області від 30.12.2021 р. № 110 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма Н-Т*), акт Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 р. о 20.30 від 28.12.2021 (форма Н-5*).

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити повторне розслідування нещасного випадку, що стався 06.04.2020 зі старшим оперуповноваженим в ОВС УКР Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.12.2002 №1346, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2022.

Суддя О.М. Тітов