Справа № 990/139/22
Суддя: Желєзний Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 990/139/22

Провадження № 11-132заі22

Суддя Великої Палати Верховного Суду Желєзний І. В. перевірив матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дії розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації та пункту рішення Європейського суду з прав людини, визнання протиправним розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Як убачається із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень (ухвала Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 990/139/22), ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України Зеленського В. О., Верховної Ради України, Житомирської обласної державної адміністрації, у якому просив:

- визнати дію розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 14 березня 2022 року № 139 та пункту 91 рішення Європейського суду з прав людини № 77703/01 щодо виходу Свято-Покровської громади м. Малин із рабства московського патріархату;

- визнати протиправним розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 11 березня 2004 року № 72, що блокує реєстрацію статуту релігійної парафії РПЦЗ м. Малин, яка збудувала храм на місці родинного будинку рабина-богослова Вайсблата (родича рабина Баал-Шев Това), голови Рабинського суду;

- зобов`язати Верховну Раду України прийняти закон щодо контролю Президентом України як гарантом Конституції України виконання присяги, даної народу України, всіма державними службовцями та поновити право правозахисників захищати інтереси громадян України в судах, як у Європейському суді з прав людини та Організації Об`єднаних Націй.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 24 жовтня 2022 року повернув позовну заяву ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з тим, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Перевіряючи апеляційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів апеляційної скарги та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувану ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановлено 24 жовтня 2022 року (оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 жовтня 2022 року), а апеляційну скаргу позивач подав 11 листопада 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 990/139/22, посилаючись на невчасне її отримання, введення воєнного стану та поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Надаючи оцінку наведеним скаржником доводам, необхідно звернути увагу на те, що пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

Пунктом 8 частини другої статті 296 КАС України встановлено, що в апеляційній скарзі зазначається дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Частиною четвертою статті 296 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Всупереч зазначеним вимогам скаржник в апеляційній скарзі не вказав дати отримання копії оскаржуваного судового рішення та не навів фактичних даних щодо підтвердження такої дати.

Долучений скаржником до апеляційної скарги номер поштового відправлення 265 у сканованому вигляді не є достатнім доказом на підтвердження дати отримання оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки не містить інформації щодо адресанта, адресата та вмісту відправлення. Такі дані також відсутні на вебсайті Акціонерного товариства «Укрпошта».

Наведене не дає змоги перевірити поважність / неповажність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у цій справі.

При цьому належним доказом на підтвердження дати отримання оскаржуваної ухвали може бути копія поштового конверта з відтиском штемпеля відділення поштового зв`язку, в якому надійшло оскаржуване судове рішення, повідомлення про вручення поштового відправлення тощо.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому законами України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 21 квітня 2022 року № 02212-ІХ, від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та від 17 серпня 2022 року № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022 та від 12 серпня 2022 року № 573/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року - строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року - строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року - строком на 90 діб та з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року - строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Таким чином, лише саме посилання апелянта на введення воєнного стану на території України та встановлення Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) карантинних обмежень не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану та карантинних обмежень обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином чи воєнним станом. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації своїх прав.

Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Усупереч наведеній нормі апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому ж полягає незаконність оскаржуваної ним ухвали та які норми права застосовано судом неправильно під час її постановлення.

Також скаржником не виконано вимогу пункту 9 частини другої статті 296 КАС України, оскільки не конкретизовано перелік документів, що додаються до апеляційної скарги.

Крім того, скаржником не виконано вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 296 КАС України, оскільки не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Згідно із частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Положеннями статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 КАС України і виявлені судом недоліки перешкоджають її прийняттю до провадження, то така скарга підлягає залишенню без руху.

Недоліки апеляційної скарги мають бути усунуті протягом десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом:

- зазначення дати отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції та надання фактичних даних, що підтверджують її;

- надання доповнень до апеляційної скарги або викладення її у новій редакції із зазначенням, у чому саме, на думку скаржника, полягають порушення норм процесуального права судом першої інстанції та яким чином вони вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також чому ці порушення можуть бути підставою для скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції;

- зазначення переліку документів, що додаються до апеляційної скарги;

- надання копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

У випадку неусунення недоліків апеляційної скарги така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 295, 296 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, Житомирської обласної державної адміністрації про визнання дії розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації та пункту рішення Європейського суду з прав людини, визнання протиправним розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

2. Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Роз`яснити скаржнику, що відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України він має право звернутися з клопотанням про продовження цього строку в разі неможливості вчинити відповідну процесуальну дію у визначений строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Желєзний