Справа № 260/1663/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/1663/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі Полянич В.І.,

за участю:

представника позивача - Гончарук А.Р.,

інші учасники судового процесу - не з`явилися ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Ужгородської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Ужгородська міська рада звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.04.2022 року Ужгородською міською радою отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68825473 від 19.04.2022 року. Позивач наголошує, що на його адресу до відкриття виконавчого провадження не надходило ні повістки про виклик на судове засідання, ні будь-яких прийнятий рішень по справі № 260/4245/21 і тільки 28.04.2022 року на офіційну електронну адресу УМР та управління правового забезпечення УМР надійшла копія постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 року. Позивач наголошує, що суд зобов`язаний в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом, відтак, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення. З огляду на те, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 року по справі № 260/4245/21, згідно до якої апеляційна скарга Ужгородської міської ради залишена без задоволення, а рішення Закарпатського окружного суду від 26.10.2021 у справі № 260/4245/21 - без змін, надійшла тільки електронними засобами зв`язку 28.04.2022 року, а тому можливість для добровільного виконання рішення в Ужгородської міської ради була відсутня. Крім того, передача земельних ділянок громадянам у власність потребує проведення реєстрації таких ділянок у Державному земельному кадастрі, а прав на них - у Державному реєстрі речових прав. Оскільки відповідні кадастр і реєстр наразі не працюють, то передача таких земельних ділянок у власність не здійснюється. З огляду на вище наведене, Ужгородська міська рада не мала можливості виконати добровільно рішення суду, однак його виконання буде забезпечене після скасування відповідних змін у Земельному законодавстві. Таким чином, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що на виконанні у відділі ПВР перебуває виконавче провадження №68825473 з примусового виконання виконавчого листа № 260/4245/21 виданого 05.04.2022 р. Закарпатським окружним адміністративним судом про зобов`язання Ужгородської міської ради надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів на АДРЕСА_1 . Даний виконавчий документ надійшов на виконання 18.04.2022 р., а тому 19.04,2022 р. державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого №68825473, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. Таким чином, відповідач наголошує, що діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством України, а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 року по справі №260/4245/21 ухвалено: « 1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю. 2. Визнати протиправним та скасувати п.2.35 пункту 2 рішення ІХ сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради № 403 від 07.09.2021 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів на АДРЕСА_1 . 3. Скасувати п.2.35 пункту 2 рішення ІХ сесії VІІІ скликання Ужгородської міської ради № 403 від 07.09.2021 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів на АДРЕСА_1 . 4. Зобов`язати Ужгородську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів на АДРЕСА_1 .»

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 року апеляційну скаргу Ужгородської міської ради залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі №260/4245/21 без змін.

На виконання судового рішення по справі №260/4245/21 Закарпатським окружним адміністративним судом 05.04.2022 року було видано виконавчий лист, згідно якого боржником є Ужгородська міська рада, а стягувачем - ОСОБА_1 .

Відповідачем, згідно Постанови від 19.04.2022 року було відкрито виконавче провадження ВП №68825473 щодо примусового виконання виконання виконавчого листа №260/4245/21 виданого 05.04.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом (а.с. 8).

Відповідачем було винесено Постанову від 19.04.2022 року ВП №68825473 про стягнення виконавчого збору з боржника у розмірі 26000,00 грн. (а.с. 9).

Вказане виконавче провадження №68825473 було відкрито за заявою стягувача ОСОБА_1 щодо прийняття до виконання виконавчого листа №260/4245/21 виданого 05.04.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом.

Постанови від 19.04.2022 року у виконавчому провадженні №68825473 були надіслані сторонам виконавчого провадження.

Згідно п. 2 Постанови від 19.04.2022 року про відкриття виконавчого провадження №68825473 боржника - Ужгородську міську раду повідомлено про необхідність виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

Позивач вважаючи протиправними Постанову від 19.04.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №68825473та Постанову від 19.04.2022 року ВП №68825473 про стягнення виконавчого збору звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи вище викладене суд контактує, що Постанова від 19.04.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №68825473 була винесена відповідачем за заявою стягувача, на підставі виконавчого документа, а саме: виконавчого листа №260/4245/21 виданого 05.04.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом, у відповідності до вимог статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для скасування такої.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 19.04.2022 року ВП №68825473.

З огляду на вище викладене, суд приходить висновку, що оскаржувані позивачем Постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2022 року ВП №68825473 про стягнення виконавчого збору від 19.04.2022 року ВП №68825473 були винесені відповідачем у межах наданих повноважень та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому відсутні підстави для скасування таких.

Щодо посилання позивача, як на підставу скасування Постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2022 року ВП №68825473 та Постанови про стягнення виконавчого збору від 19.04.2022 року ВП №68825473 на те, що позивач не мав можливості добровільно виконати рішення суду, оскільки отримав Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2022 року тільки 28.04.2022 року, то суд зазначає наступне.

Так, незнання суб`єкта владних повноважень щодо результату судового розгляду поданої ним апеляційної скарги через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є належною причиною скасування Постанов відповідача про відкриття виконавчого провадження від 19.04.2022 року ВП №68825473 та про стягнення виконавчого збору від 19.04.2022 року ВП №68825473, з огляду на те, що вказані Постанови були винесені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Ужгородської міської ради (пл. Поштова, буд. 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 33868924) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Ш.Петефі, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 43316386), де третя особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 16.11.2022 року.