Справа № 520/6699/2020
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 520/6699/2020

адміністративне провадження № К/9901/30816/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мацедонської В.Е.,

суддів: Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №520/6699/2020

за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури, Прокуратури Харківської області, Кадрової комісії №1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Офіс Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Харківської обласної прокуратури

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року (суддя-доповідач - Ральченко І.М., судді: Чалий І.С., Катунов В.В.)

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської обласної прокуратури (далі - відповідач 1), Прокуратури Харківської області (далі - відповідач 2), Кадрової комісії №1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур (далі - відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Офіс Генерального прокурора (далі - третя особа), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії № 1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 02 квітня 2020 року № 67 про неуспішне проходження атестації прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Харківської області №835к від 30 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та в органах прокуратури Харківської області;

- стягнути з прокуратури Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по день постановлення рішення.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року позовну заяву задоволено:

- скасовано рішення № 67 від 02 квітня 2020 року Кадрової комісії №1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур про неуспішне проходження атестації прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області ОСОБА_1 ;

- скасовано наказ прокуратури Харківської області №835к від 30 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області та з органів прокуратури Харківської області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області;

- стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 травня 2020 року по 19 жовтня 2020 року у розмірі 127764, 36 грн. (сто двадцять сім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 36 копійок).

Не погоджуючись з вищенаведеним судовим рішенням, Харківська обласна прокуратура звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Первісну апеляційну скаргу подано Харківською обласною прокуратурою до суду 24 листопада 2020 року.

В подальшому, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року апеляційна скарга була повернута заявнику у зв`язку з відсутністю доказів повноважень у в. о. керівника Харківської обласної прокуратури Лимар В. на підписання апеляційної скарги.

25 січня 2021 року Харківська обласна прокуратура отримала копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

09 лютого 2021 року Харківською обласною прокуратурою повторно подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначена апеляційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення недоліків скарги.

02 березня 2021 року Харківською обласною прокуратурою на виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року відмовлено.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу

У касаційній скарзі Харківська обласна прокуратура просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду.

На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує, що з метою виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, обласна прокуратура звернулась з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року клопотання Харківської обласної прокуратури про поновлення строку залишено без задоволення, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року року по справі № 520/6699/2020.

Разом з тим, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року клопотання Харківської обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення - задоволено, процесуальний строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року по справі № 520/6699/2020 - поновлено.

Таким чином, судом апеляційної інстанції на доводи обласної прокуратури про поновлення строку на апеляційне оскарження та прийняття до розгляду апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та додаткове рішення від 02 листопада 2020 року по справі №520/6699/2020 за однаковими обставинами прийнято дві протилежні ухвали з різними наслідками для відповідача - Харківської обласної прокуратури, як про задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, так і про залишення без задоволення цього ж клопотання.

Кадрова комісія №1 з атестації прокурорів регіональних прокуратур, позивач, Прокуратура Харківської області та Офіс Генерального прокурора, отримавши ухвалу про відкриття касаційного провадження, відзиви на касаційну скаргу не подали, що не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції.

Рух касаційної скарги

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Харківської обласної прокуратури на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року.

Ухвалою від 14 листопада 2022 зазначену адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 15 листопада 2022 року.

Нормативне регулювання

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС.

За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Стаття 295 Кодексу адміністративного судочинства України визначає вимоги щодо строку на апеляційне оскарження.

Так, згідно з цією статтею апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини третьої статті 295 КАС України Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою у строк, визначений судом, або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).

Таким чином, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після закінчення строків, установлених статтею 295 КАС України, якщо суд за заявою особи, яка її подала, визнає наведені підстави для поновлення строку неповажними, про що постановляється ухвала.

Висновки Верховного Суду

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 20 вересня 2021 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судом норм процесуального права, зокрема пункту четвертого частини першої статті 299 КАС України, що є підставою касаційного оскарження згідно із частиною третьою статті 328 КАС України.

Спірним питанням, яке стало предметом касаційного розгляду, є визначення поважності причин пропуску строку звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на оскарження в кожній конкретній справі залежить від вказаних у заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Як свідчать матеріали справи, повний текст оскаржуваного рішення Харківського окружного адміністративного суду було складено та підписано 21 жовтня 2020 року, копія вказаного рішення отримана Харківською обласною прокуратурою 26 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу на зазначене рішення подано 24 листопада 2020 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року апеляційна скарга була повернута заявнику у зв`язку з відсутністю доказів повноважень у в.о. керівника Харківської обласної прокуратури Лимар В. на підписання апеляційної скарги.

25 січня 2021 року Харківська обласна прокуратура отримала копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

09 лютого 2021 року Харківською обласною прокуратурою повторно подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі частини третьої статті 298 КАС України та надано строк для усунення недоліків шляхом надіслання на адресу Другого апеляційного адміністративного суду достатніх доказів поважності причин пропущення строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

У поданій на виконання вимог ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження заявником зазначено, що з урахуванням дати супровідного листа про направлення скаржнику ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, обласна прокуратура у найкоротші строки, тобто без невиправданих затримок та зайвих зволікань, направила апеляційну скаргу. Також скаржник звернув увагу, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, під час дії карантину строк на апеляційне оскарження має бути продовженим.

Посилаючись на перебіг карантинних заходів, перебування працівників органів прокуратури, зокрема, управління представництва інтересів держави в суді, на лікарняних та самоізоляції, дій, що вживались по усуненню недоліків, зазначених судом, є належним підтвердженням наміру Харківської обласної прокуратури реалізувати право на апеляційне оскарження у передбачений законодавством строк.

Суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, виходив з того, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення апеляційної скарги, та, як наслідок, повернення заявнику апеляційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Колегія суддів Верховного Суду з таким висновком не погоджується, з огляду на таке.

Як вже було зазначено, первісна апеляційна скарга на оскаржуване судове рішення від 19 жовтня 2020 року (отримане скаржником 26 жовтня 2020 року) була подана 24 листопада 2020 року, тобто в межах встановленого строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року апеляційна скарга була повернута заявнику.

25 січня 2021 року Харківська обласна прокуратура отримала копію ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року, що вбачається з рукописного напису на заяві про видачу ухвали від 10 грудня 2020 року.

Натомість, в матеріалах справи містяться ухвали суду апеляційної інстанції від 10 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року (т. 3 а.с. 46-47), та про повернення апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (т. 3 а.с. 49-50).

09 лютого 2021 року Харківською обласною прокуратурою повторно подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку.

З огляду на наведене, колегія суддів уважає, що в даному конкретному випадку в діях органу прокуратури вбачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього процесуальних прав і обов`язків.

Первісна апеляційна скарга була подана скаржником протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваного рішення суду першої інстанції, тобто в межах встановленого строку на апеляційне оскарження, визначеного статтею 295 КАС України, а також повторно апеляційна скарга, після повернення Другим апеляційним адміністративним судом, була подана без зволікань та перевищення розумних строків, що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо апеляційного оскарження.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Верховний Суд вважає, що в даному конкретному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги.

Тому, висновки апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження є помилковими.

Крім того, суд апеляційної інстанції, посилаючись на отримання 25 січня 2021 року Харківською обласною прокуратурою копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги, не звернув уваги та не надав належної оцінки повідомленням про вручення поштового відправлення 28 травня 2021 року Харківській обласній прокуратурі копії ухвали від 10 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги та оригіналу апеляційної скарги (т. 3 а.с. 158, 160) в контексті поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За змістом частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу для продовження розгляду.

Суд касаційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року скасувати, а справу передати для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження до суду апеляційної інстанції.

Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.Е. Мацедонська

Судді Н.А. Данилевич

Н.В. Шевцова