Справа № 460/33768/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року м. Рівне№ 460/33768/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною відмови відповідача у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 22.08.2018 та зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 22.08.2018.

Ухвалою суду від 11.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

За змістом позовної заяви, вимоги обґрунтовані тим, що протягом квітня-липня 2018 року позивач працювала в фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича ». На заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», 07.11.2018 відповідач відмовив їй у призначенні пенсі та зарахуванні до трудового стажу спірного періоду роботи у фермерському господарстві. Зазначає, що рішенням суду від 06.08.2019 у справі №460/1333/19 було визнано протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначенні пенсії позивачу на підставі поданої нею заяви та зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії з врахуванням встановлених рішенням суду обставин. Проте, станом на день звернення до суду вказане рішення відповідачем не виконано, а в вересні 2022 року позивача повідомлено, що пенсійним органом прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає зазначене рішення незаконним, таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та рішенню суду від 06.08.2019 по справі №460/1333/19. За наведеного просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 02.06.2018 була прийнята на роботу підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день в фермерське господарство « Федаса Віктора Васильовича » (). Факт роботи позивача підтверджений трудовою книжкою НОМЕР_1 із записом №10 вчиненим на підставі наказу №89-к від 01.06.2018

Позивач є багатодітною матір`ю, що підтверджується додатково долученими доказами, а саме свідоцтвами про народження дітей.

Листом від 07.11.2018, на заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", пенсійний орган повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії. Вказану відмову мотивовано тим, що за даними акта перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції для призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича " відсутні первинні чи будь-які інші документи, що підтверджують ручне прополювання, просапування та збирання технічних культур. Відсутні склади для їх зберігання. Також, документально не підтверджено нарахування заробітної плати та відрахування з фонду заробітної плати податків і зборів. Оскільки первинними документами не підтверджено факт постійної зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві " Федаса Віктора Васильовича ", відповідач зазначає про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулася з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання протиправним вищезазначеного рішення відповідача та зобов`язання повторно розглянути її заяву із врахуванням встановлених рішенням суду обставин.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №460/1333/19, позовні вимоги позивача були задоволені повністю. Визнано протиправною відмову Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви у зв`язку з відмовою у зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи в Фермерському господарстві "Федаса Віктора Васильовича" (). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення пенсії від 22.08.2018 року.

17.08.2022 позивач звернулася із заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про надання інформації про хід виконання вищезазначеного рішення суду в якій просила надати детальну інформацію про виконання рішення суду від 06.08.2019 по справі №460/1333/19 щодо кожного з пунктів резулятивної частини даного рішення та надати детальну інформацію із посиланням на норми чинного законодавства України про причини невиконання зазначеного рішення.

Листом від 16.09.2022, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зазначило, що повторно розглянуло заяву про призначення пенсії від 22.08.2018. Оскільки нові обставин, які б підтвердили зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві «Федаса Віктора Васильовича» відсутні, то Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон № 1058), визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону № 1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів від 16.05.1992 №244, прийнятої на виконання пункту 7 частини другої статті 114 Закону №1058, встановлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу. Право на пенсію на вказаних у пункті І цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства.

Отже, необхідними умовами для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, є:

- виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку;

- зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.05.2018 у справі №211/2323/17 (2-а/211/150/17), які є обов`язковими для врахування судом в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Судом встановлено, що позивач є багатодітною матір`ю, яка виховала п`ятеро дітей до чотирнадцяти років. Даний факт підтверджений свідоцтвами про народження дітей та не заперечується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Статтею 24 Закону №1058 визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванн та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фону відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №5 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка основним документом про трудову діяльність працівника.

Разом з цим, як передбачено пунктами 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР Укрпрофради від 16.11.1973 №529 «Про трудові книжки робітників і службовців» заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення облік, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна норма міститься у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників». Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

При цьому, як вже зазначалося судом, основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.

З аналізу наведених норм слідує, що лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Таким чином, подана позивачем трудова книжка за № НОМЕР_1 , містить записи про її трудову діяльність.

Відповідно до трудової книжки, позивач 02.06.2018 була прийнята на роботу в фермерське господарство « Федаса Віктора Васильовича » на роботу підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день на підставі наказу № 89-К від 01.06.2018.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.08.2019, яке набрало законної сили у адміністративній справі №460/1333/19 встановлено наступне.

«гідно з записом № 10 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , 2 червня 2018 року її було прийнято на роботу до Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день. Жодних виправлень чи неточностей такий запис не містить.

Згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Фермерського господарства «Федаса Віктора Васильовича» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11). Окрім того, Господарство також здійснює розведення інших тварин (КВЕД 01.49), допоміжну діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39), оптову торгівлю зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21) та оптову торгівлю м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32).

За наведених обставин, на переконання суду, записом № 10 в трудовій книжці позивача в повній мірі підтверджується зайнятість останньої на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на висновки акта перевірки достовірності документів про факт роботи та постійну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві для призначення пенсії згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 24 жовтня 2018 року за № 68 щодо відсутність первинних документів, які підтверджують зайнятість позивача у сільськогосподарському виробництві, оскільки доказів на підтвердження того, що запис № 10 в трудовій книжці останньої був у встановленому законом порядку визнаний недійсним, нечинним або таким, що внесений помилково, відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи по суті не встановлено.»

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, як вбачається із встановлених обставин, єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 7 частин статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсі страхування», згідно першої відмови, було незарахування стажу роботи фермерському господарстві « Федаса Віктора Васильовича ».

Оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду 06.08.2019 по справі №460/1333/19 було встановлено факт здійснення позивачем роботи підсобним робітником по вирощуванню переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день з 02.06 2018 року, то відповідно відмова відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах є необґрунтованою.

Факт відповідності позивача умовам, визначеним п. 7 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (виховання п`ятьох і більше дітей), відповідач не заперечує.

За таких обставин, суд встановив, що ОСОБА_1 повністю відповідає умовам п. 7 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV і постанови Кабінету Міністрів від 16.05.1992 №244 для призначення пенсії жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей.

Отже, відповідач протиправно та необгрунтовано відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту 7 частин статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсі страхування», що є підставою для визнання відмови відповідача у призначенні пенсії протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що необґрунтовна повторна відмова ГУ ПФУ в Рівненській області в призначенні позивачу пенсії за віком, зумовлена ігноруванням визначених законом підстав та обставин, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили, які підтверджують зайнятість особи у виробництві сільськогосподарської продукції у фермерському господарстві, є протиправною та обмежує позивача в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Порушене право підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Рівненській області в призначенні позивачу пенсії за віком та відновленню шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує положення частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач 22.08.2018 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV і на час такого звернення були наявними підстави для призначення пенсії, то порушене право позивача слід відновити з 22.08.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість доводи позивача ґрунтуються на приписах чинного законодавства України та підтверджуються матеріалами судової справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 22.08.2018 відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 7 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 22.08.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16.11.2022.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028, )

Суддя В.В. Щербаков