Справа № 160/13660/22
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 листопада 2022 року Справа № 160/13660/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Врони О. В.,розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро клопотання Міністерства юстиції України про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, треті особи: 1- Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, 2- Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, третя особа 1- Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, 2- Міністерство юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, що полягають у не нарахуванні у повному обсязі та невиплаті ОСОБА_1 , додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2022 року по 30.06.2022 року включно, під час дії воєнного стану, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168;

- зобов`язати виконати приписи постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, а саме нарахувати ОСОБА_1 у повному обсязі та виплати додаткову винагороду за період з 11 березня 2022 року по 30 червня 2022 року у розмірах, визначених вказаною постановою, з врахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року відкрито провадження у справі №160/13660/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику учасників справи у письмовому провадженні.

01.11.2022 до суду через електронну пошту від третьої особи-2 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з порушенням позивачем строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання Міністерство юстиції України зазначає, що за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється застосування спеціального місячного строку для звернення до суду відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України.

При розгляді клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Частиною 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом розгляду даної справи є право позивача на щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень за період з 28.02.2022 по 22.06.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Перебування особи на публічній службі є однією із форм реалізації закріпленого в статті 43 Конституції України права на працю.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям "грошова винагорода", та "оплата праці" і "заробітна плата", які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, дійшов висновку, що вказані поняття є рівнозначними.

Рівнозначність цих понять обумовлена наявністю у сторін прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків та врегульоване спеціальними законами: Законом України "Про оплату праці", Кодексом законів про працю України, а також іншими підзаконними нормативними актами.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постановах від 25 вересня 2018 року у справі №815/4421/15, від 13 березня 2019 року у справі №807/363/18, від 25 квітня 2019 року у справі №804/496/18, від 26 червня 2019 року у справі №820/4748/17, від 22 травня 2020 року у справі №808/3200/17, у постанові від 29.09.2021 року у справі №160/8332/20.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 160/8332/20 у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як це передбачено частиною другою статті 233 КЗпП України.

Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013по справі № 1-13/2013 вказав, що разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в межах спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України, тобто звернення позивача до суду із заявленими ним вимогами не обмежується будь-яким строком, а тому у задоволенні клопотання третьої особи-2 про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст.120, 122, 166-167, 173, 240, 256 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» Міністерства юстиції України, треті особи: 1- Південно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, 2- Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Врона