Справа № 280/7764/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2022 року справа № 280/7764/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі №280/7764/21 (суддя Садовий І.В.) за первісним адміністративним позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом до ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач за первісним позовом) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач за первісним позовом), в якому просить стягнути податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 40 064,63 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 324,55 грн..

Позивач за первісним позовом обґрунтував свої вимоги тим, що у відповідача за первісним позовом наявний податковий борг перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 40 064,63 грн., який виник внаслідок прийняття позивачем за первісним позовом двох податкових повідомлень-рішень, а саме: податкового повідомлення-рішення форми Р від 07.09.2018 № на загальну суму 34 782,96 грн. та податкового повідомлення-рішення форми ПС від 07.09.2018 № на суму 170,00 грн. Також у зв`язку з порушенням відповідачем за первісним позовом граничних строків сплати податкового зобов`язання, визначених Податковим кодексом України (далі ПК України), контролюючий орган нарахував платнику податків пеню у розмірі 5 111,67 грн.

Крім того, за відповідачем за первісним позовом обліковується податковий борг зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн. Вказаний податковий борг також виник внаслідок прийняття позивачем за первісним позовом податкового повідомлення-рішення форми Р від 07.09.2018 № на загальну суму 2 898,58 грн. та нарахування пені у розмірі 425,97грн. через порушення відповідачем за первісним позовом граничних строків сплати податкового зобов`язання.

18.10.2021 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач за зустрічним позовом) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач за зустрічним позовом), в якій позивач за зустрічним позовом просить визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем за зустрічним позовом податкові повідомлення-рішення:

- форми ПС від 07.09.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем Податок на доходи фізичних осіб;

- форми Р від 07.09.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Військовий збір на загальну суму 2 898,58 грн.;

-форми Р від 07.09.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 34 782, 96 грн.;

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовлено у повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень суд задовольнив повністю, визнав протиправними та скасував оскаржені податкові повідомлення-рішення.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління ДПС у Запорізькій області, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі скаржник стверджує, що висновки суду про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції, задовольнити первісний позов, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

ГУ ДПС у Запорізькій області наполягає, що зазначена сума боргу є узгодженою, податкові повідомлення-рішення та вимога направлялися контролюючим органом на відому адресу платника податків.

ОСОБА_1 своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження, оскільки представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про дату, час та місце судового засідання. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) зареєстровано як відокремлений підрозділ, що належить до Державної податкової служби України органу державної влади (а.с.56-57).

У 2016 році ОСОБА_1 отримав від АТ УкрСиббанк дохід у сумі 155 279,95 грн. у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, що підтверджується інформацією відділу Державного реєстру ДФС України (Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, а.с.97) та безпосередньо листом АТ УкрСиббанк від 07.07.2017 № 14-2-2/11935 Про надання інформації, адресованим контролюючому органу (а.с.98-99).

З метою отримання інформації щодо фактичного місця проживання платника податків уповноваженою особою ГУ ДФС у Запорізькій області 20.03.2017 направлено до сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області запит щодо доступу персональних даних № 2302/10/08-28. Відповідно до наданої Сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною у запиті адресою, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.96).

05.10.2017 Головне управління ДФС у Запорізькій області направило ОСОБА_1 лист № 15019/10/08-01-13-0510, в якому зазначило про необхідність подання декларації про доходи, одержані за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання запиту (а.с.94). Даний лист направлявся засобами поштового зв`язку за підтвердженою сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області та зазначеною вище адресою, однак був повернутий відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.95).

Оскільки у встановлений законодавством строк, а саме до 01.05.2017, ОСОБА_1 не подав до контролюючого органу декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, контролюючим органом був виданий наказ від 27.06.2018 № 2128 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а.с.118). Наказом уповноваженій особі контролюючого органу було доручено провести документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) як платника податків - фізичної особи, який не є суб`єктом господарювання, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу 126 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (а.с.118).

04.07.2018 уповноваженою особою контролюючого органу на підставі положень ст.ст. 20, 75, 78, 79 ПК України та відповідно до наказу від 27.06.2018 № 2128 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було складено повідомлення № 609/5225/14/08-01-13-05-09, в якому зазначено, що перевірку платника податків буде проведено 12.07.2018 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.118).

Наказ від 27.06.2018 № 2128 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 04.07.2018 № 609/5225/14/ НОМЕР_1 були направлені ОСОБА_1 поштою на адресу: АДРЕСА_1 , однак повернулись відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.119).

З 12.07.2018 по 25.07.2018 контролюючим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичних осіб за ознакою доходу 126 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 (далі Перевірка). За результатами перевірки контролюючий орган склав акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 (а.с.120-124)

Перевіркою встановлено порушення платником податків низки положень податкового законодавства, а саме:

вимог пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.168.1 ст.168, пп. в п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України в частині неподання у встановлений законодавством строк, а саме до 01.05.2017 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відображення в ній доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 155 279,95 грн.;

вимог пп.16.1.2, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.36.1 ст.36, пп. д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2, пп.168.4.5 п.168.4 ст.168, п.179.7 ст.179 ПК України в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб з доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) кредитором (банківською установою) основної суми боргу у розмірі 27 826,37 грн.;

вимог пп. д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в частині не визначення об`єкту оподаткування військовим збором, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору за 2016 рік у розмірі 2 318,86 грн. (а.с.123).

Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 був направлений ОСОБА_1 поштою на адресу: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.124-125).

На підставі акту перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 відповідачем було прийнято три податкових повідомлення-рішення, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення форми ПС від 07.09.2018 № про застосування штрафних санкцій у сумі 170,00 грн. за платежем Податок на доходи фізичних осіб (а.с.127);

2) податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.09.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Військовий збір на суму 2 898,58 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 2 318,86 грн.; за штрафними санкціями 579,72 грн. (а.с.126);

3) податкове повідомлення-рішення форми Р від 07.09.2018 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 34 782, 96 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями - 27 826,37 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6 956,59 грн. (а.с.125).

Податкові повідомлення 11.10.2018 були направлені контролюючим органом відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) поштою на адресу: АДРЕСА_1 , однак дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.129).

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив нараховані і визначені податковими повідомленнями-рішеннями форми ПС від 07.09.2018 № та форми Р від 07.09.2018 № штрафні санкції та податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб відповідно у визначені ПК України граничні строки, контролюючий орган, на підставі пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахував платнику податків пеню у розмірі 5 111,67 грн. (а.с.9). Також через несплату у встановлені граничні строки визначеного податковим повідомленням-рішення форми Р від 07.09.2018 № податкового зобов`язання з військового збору відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) контролюючим органом була нарахована пеня у розмірі 425,97 грн. (а.с.10).

Станом на дату подання первісного позову ОСОБА_1 не оскаржив податкові повідомлення-рішення форми ПС від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № .

ГУ ДПС у Запорізькій області вживалися заходи щодо стягнення з ОСОБА_1 податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Так, контролюючим органом платнику податків 12.08.2016 направлялась податкова вимога форми Ф від 07.04.2021 № 30418-50/828 на загальну суму 43 389,18 грн. (а.с.17), однак остання була повернута відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.17).

Направлення податкової вимоги форми Ф від 07.04.2021 № 30418-50/828 на загальну суму 43 389,18 грн. здійснювалось контролюючим органом на поштову адресу, відмінну від попередніх, а саме АДРЕСА_3 (а.с.17).

Оцінюючи у сукупному зв`язку з одного боку наявність правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом податкового боргу, а з іншого боку правомірність податкових повідомлень-рішень форми ПС від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , суд виходив із того, що на момент виникнення спірних правовідносин надана Сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області інформація щодо місця проживання (реєстрації) позивача за зустрічним позовом не може вважатись актуальною. Безпосередньо перед проведенням податкової перевірки контролюючий орган не вжив жодних дій, спрямованих на перевірку чинності місця проживання (реєстрації) позивача за зустрічним позовом. Позивач не отримував наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 та податкові повідомлення-рішення з незалежних від нього підстав.

Суд зазначив, що оцінює оскаржені податкові повідомлення-рішення як протиправні, оскільки контролюючий орган припустився низки порушень вимог законодавства при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме провів її без отримання відомостей про належне повідомлення платника податків про день і час проведення перевірки, що, в силу п.79.2 ст.79, ПК свідчить про незаконність перевірки та відсутність її правових наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України), грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 ПК України (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV ПК України; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених ПК України.

Отже, для того щоб неоплачене грошове зобов`язання з податків і зборів стало податковим боргом, воно має бути узгодженим.

У даному спорі платник податків шляхом подання зустрічної позовної заяви оскаржив податкові повідомлення-рішення форми ПС від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , несплачені податкові зобов`язання за якими становлять зміст позовних вимог про стягнення податкового боргу.

Отже, ініційована ОСОБА_1 процедура оскарження податкових повідомлень-рішень обумовлює неузгодженість податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 40 064,63 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 3 324,55 грн..

За приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Положеннями пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України, які вказані як підстави проведення перевірки, передбачено, що перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно діючої на момент проведення перевірки редакції п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України. Згідно з п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку. З наказом про проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов`язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Контролюючим органом не може бути проведено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо платника податку у разі відсутності підтвердження повідомлення платника про проведення даної перевірки, зокрема щодо дати і часу її проведення. У разі відсутності такого підтвердження встановлюється порушення процедури проведення перевірки, результатом чого є визнання протиправними податкових повідомлень рішень прийнятих на основі таких перевірок.

Податкова перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням від АТ УкрСиббанк (а.с.98) та з відділу Державного реєстру ДФС України (Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, а.с.98) інформації щодо того, що позивач за зустрічним позовом у 2016 році отримав від АТ УкрСиббанк дохід у сумі 155 279,95 грн. у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, контролюючий орган направив позивачу за зустрічним позовом лист від 05.10.2017 № 15019/10/08-01-13-0510 (а.с.95). В даному листі Головне управління ДФС у Запорізькій області наголосило на необхідності платнику податків подати декларацію про доходи, одержані за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання запиту (а.с.94).

Даний лист направлявся позивачу за зустрічним позовом засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96).

У строк до 01.05.2017 позивач за зустрічним позовом не подав декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, що стало підставою для видання контролюючим органом наказу від 27.06.2018 № 2128 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а.с.118).

Як з`ясовано судом, вказані два документи контролюючий орган надіслав ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_1 , однак відповідне відправлення повернулось відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.119).

З 12.07.2018 по 25.07.2018 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка та складено акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 (а.с.120-124). Акт перевірки направлявся на адресу: АДРЕСА_1 , однак дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.124-125).

На підставі акту перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051 було прийнято оскаржені податкові повідомлення рішення форми ПС від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № (а.с.125-127), які також були направлені на адресу: АДРЕСА_1 . Дане поштове відправлення повернулось відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.129).

Так, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення у зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме спочатку провести податкову перевірку.

Таким чином, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним та відображений, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2021 по справі № 640/11902/19, від 17 березня 2018 року по справі № 1570/7146/12, від 24 жовтня 2018 року по справі № 808/1746/15, від 20 вересня 2019 року по справі № 0340/1931/18.

З матеріалів справи вбачається, що контролюючий орган надсилав всі документи засобами поштового зв`язку на відому їм адресу платника: АДРЕСА_1 . В якості єдиного доказу на підтвердження відповідності вказаної адреси фактичному місцезнаходженню (податковій адресі) платника податків відповідач за зустрічним позовом посилається на Запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних від 20.03.2017 № 2302/10/08-28, на якому міститься штемпель Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області від 22.03.2017, який засвідчує, що позивач за зустрічним позовом станом на 22.03.2017 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96).

Однак, вказана інформація не узгоджується з даними паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого на ім`я позивача за зустрічним позовом Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.12.1999.

Так, суд встановив, що адресами реєстрації ОСОБА_1 згідно з паспортними даними за період з 1999 року по теперішній час були: 1) АДРЕСА_4 (з 30.12.1999 по 19.09.2002); 2) АДРЕСА_5 (з 20.11.2003 по 11.05.2006); 3) АДРЕСА_6 (з 18.05.2006 по 15.06.2006); 4) АДРЕСА_7 (з 18.06.2006 по 22.11.2016); 5) Чернівецька область, Заставнівський район, с. Веречанка (з 28.02.2017 по 12.09.2019); 6) АДРЕСА_7 (з 12.09.2019 по теперішній час) (а.с.39-40).

Отже, згідно з паспортними даними станом на дату направлення контролюючим органом ОСОБА_1 листа від 05.10.2017 № 15019/10/08-01-13-0510 (а.с.95), наказу від 27.06.2018 № 2128 (а.с.118), акту перевірки від 27.07.2018 (а.с.120-124), останній був зареєстрований за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с. Веречанка. З огляду на очевидну неузгодженість паспортних даних позивача за зустрічним позовом з відомостями Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області в частині податкової адреси останнього суд обгрунтовано надав перевагу саме паспортним даним.

При цьому, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, запит податкового органу до Сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області за своїми часовими межами відноситься до І кварталу 2017 року, у той час як лист-запрошення Головного управління ДФС у Запорізькій області був складений у IV кварталі 2017 року, а безпосередньо Наказ від 27.06.2018 № 2128 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, Акт перевірки від 27.07.2018 № 713/08-01-13-051, оскаржені податкові повідомлення-рішення датовані 2018 роком. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин надана Сектором адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області інформація щодо місця проживання (реєстрації) позивача за зустрічним позовом не може вважатись актуальною. Безпосередньо перед проведенням податкової перевірки контролюючий орган не вжив жодних дій, спрямованих на перевірку актульних відомостей щодо місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 ..

Підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України встановлює, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

В спірному випадку позивач був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором.

Не ознайомлення ОСОБА_1 до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є порушенням вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України, а тому у посадової особи контролюючого органу не виникло право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пункт 42.2 статті 42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов правильного висновку, що порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки, а саме проведення її без отримання відомостей про належне повідомлення відповідача за первісним позовом як платника податків про день і час проведення перевірки та невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК, призводить до визнання такої перевірки незаконною та відсутності правових наслідків останньої.

Стосовно виявлених контролюючим органом порушень вимог податкового законодавства, слід зазначити наступне.

З листа АТ УкрСиббанк від 07.07.2017 № 14-2-2/11935 Про надання інформації (а.с.98-99) вбачається, що ОСОБА_1 була анульована саме основна сума боргу (кредиту), яка у розумінні ПК України є додатковим благом та, відповідно, підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу позивача.

В той же час, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що АТ УкрСиббанк належним чином поінформував позивача за зустрічним позовом про суму виплаченого доходу за ознакою 126 у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням. Докази вручення ОСОБА_1 як боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно з вимогами пп.д 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України також відсутні у матеріалах справи.

Оскаржені податкові повідомлення-рішення форми ПС від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № , форми Р від 07.09.2018 № (а.с.125-127) судом обгрунтовано визнано протиправними, оскільки контролюючий орган припустився низки порушень вимог законодавства при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, а саме провів її без отримання відомостей про належне повідомлення позивача за первісним позовом як платника податків про день і час проведення перевірки, що, в силу п.79.2 ст.79, ПК свідчить про незаконність перевірки та відсутність її правових наслідків.

Позивач за первісним позовом про стягнення податкового боргу не довів обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. У свою чергу, відповідач за первісним позовом надав суду докази на спростування обставин, якими первісний позивач обґрунтував позовні вимоги про стягнення податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Запорізькій області висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі №280/7764/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак