Справа № 640/3981/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Київ № 640/3981/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Державної авіаційної служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіокомпанія "Джоніка"

про стягнення боргу,-

У С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна авіаційна служба України (далі по тексту - позивач, Державіаслужба) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіокомпанія "Джоніка" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Авіокомпанія "Джоніка") в якому просить суд:

- стягнути з TOB «Авіакомпанія «Джоніка» (03151, м. Київ, вул. Волинська, будинок 66-А, ) на користь Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) заборгованість зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях у сумі 1 048 039,71 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, відповідно до статті 12 Повітряного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1993 року № 819 "Про затвердження Положення про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2018 року №1101), на підставі звітів щодо діяльності ТОВ "Авіокомпанія "Джоніка" згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів повітряним транспортом, виставив ТОВ "Авіокомпанія "Джоніка" для сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу за період липень-жовтень 2019 року. Однак, відповідач, надавши у липні-жовтні 2019 року послуги з перевезення пасажирів і вантажів та отримавши від пасажирів і відправників вантажу державний збір, в порушення зазначених вище законодавчих норм, не перерахував відповідних зборів Державіаслужбі, у зв`язку із чим виникла заборгованість, про стягнення якої подано цей позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/3981/20 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2020 задоволено заяву Державної авіаційної служби України та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

22.04.2020 до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому вказано, що вимоги Державної авіаційної служби України не підлягають задоволенню через необгрунтованість та недостатність доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оскільки при нарахуванні Державною авіаційною службою України державних зборів не було досліджено та враховано кількість перевезень та пасажирів, щодо яких не справляються державні збори, в тому числі: перевезень пасажирів, що належать до категорії осіб, які звільняються від сплати зборів згідно із законом; перевезень дітей віком до двох років; перевезень транзитних пасажирів; перевезень пасажирів із сервісними квитками; перевезень менше десяти пасажирів одним нерегулярним рейсом.

Також у відзиві зазначено, що Державною авіаційною службою України пропущено строк для звернення до суду з позовними вимогами щодо стягнення державних зборів за липень 2019 року, оскільки строк закінчився - 22.12.2019 року, та державних зборів за серпень 2019 року, оскільки строк закінчився - 25.01.2020 року, та у зв`язку з неподанням Державною авіаційною службою України заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин неможливості звернення до суду вчасно, тому позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.

27.04.2020 до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій останній зазначив, що при оформленні рахунків-фактур на сплату державних зборів Державіаслужба діяла виключно в межах повноважень та відповідно до норм законодавства. Розрахунок державних зборів проводиться Державіаслужбою на підставі інформації, наданої експлуатантами аеропортів, а обов`язок звірки інформації щодо кількості пасажирів, які відлетіли з аеропорту, та кількості тон вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України з експлуатантами аеропортів покладено на авіаперевізника. Крім того Державіаслужба не несе відповідальності за інформацію, що подається експлуатантом аеропорту, а лише керується нею при оформленні рахунків-фактур на сплату державних зборів.

Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду адміністративної справи №826/16739/18.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2020 провадження у справі №640/3981/20 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 826/16739/18, оскільки предметом розгляду у даній справі є стягнення коштів зі сплати державних зборів до державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України в міжнародних авіаційних організаціях, а Великою Палатою Верховного Суду здійснюється перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанції щодо можливості Державіаслужби звертатись до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення провадження у справі №640/3981/20, оскільки відпали обставини, які слугували підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2020 поновлено провадження у справі №640/3981/20.

08.12.2020 представником позивача подані пояснення щодо строку звернення до суду, в яких позивач звертає увагу суду, що у відзиві на позовну заяву відповідач стрверджує, що Державіаслужбою пропущений строк звернення до суду з вимогами щодо стягнення державних зборів за липень 2019 року та за серпень 2019 року. Однак, Державіаслужба заперечує проти вказаного твердження.

В поясненнях представник позивача вказує, що Державіаслужбою вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом звернення до відповідача листами:

- від 07.10.2019 № 1.15-6878-19 щодо необхідності сплати простроченої заборгованості за липень 2019 року;

- від 07.11.2019 № 1.15-7621-19 щодо необхідності сплати простроченої заборгованості за серпень 2019 року;

- від 10.12.2019 № 1.15-8413-19 щодо необхідності сплати простроченої заборгованості за вересень 2019 року;

- від 04.02.2020 № 1.15-778-20 щодо необхідності сплата простроченої заборгованості за жовтень 2019 року,

адже відповідно до пункту 11 Постанови № 1101, зокрема, державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Зазначає, що відповідно до інформації з сайту Укрпошти, станом на час подання позовної заяви, лист від 07.10.2019 № 1.15-6878-19 отримано відповідачем 18.10.2019, лист від 07.11.2019 № 1.15-7621-19 отримано 11.11.2019.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 глави 5 розділу III Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181, документ, в якому не зазначено строк виконання, повинен бути виконаний не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту його реєстрації в установі, до якої надійшов документ.

Таким чином, з огляду на викладене вище, протягом 30 днів з дня отримання відповідачем відповідних листів останнім не було надано відповідей, а державні збори - не сплачено.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. З огляду на викладене вище зазначає, що днем, коли у Державіаслужби виникли підстави звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва, є день, наступний за тим, коли пройшло 30 днів з моменту реєстрації кожного листа Державіаслужби відповідачем.

Враховуючи наведене, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

22.12.2020 на вимогу суду представником позивача подані пояснення, в яких зазначено, що спір про стягнення із суб`єкта авіаційної діяльності державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства, оскільки він виник з підстав реалізації Державіаслужбою своїх владних повноважень та відповідно до покладених на неї завдань.

У судовому засіданні від 04.02.2021 суд поставив на обговорення питання щодо зупинення провадження у справі до вирішення питання щодо оскарження постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2018 року №1101 в іншій справі. Відповідна сума заборгованості у відповідача виникла на підставі положень Постанови № 819 (в редакції постанови КМУ від 21.11.2018 № 1101).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2021 задоволено клопотання представника ТОВ "Авіакомпанія "Джоніка" та зупинено провадження у справі №640/3981/20 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 640/10978/19, в якій предметом спору є скасування положень Постанови № 819 (в редакції постанови КМУ від 21.11.2018 № 1101).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2021 скасовано, справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

У постанові від 12.05.2021 колегія суддів зазначила, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, з наведеного слідує, що прийняте в адміністративній справі № 640/10978/19 рішення не матиме правових наслідків для вирішення даного спору, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні правові норми були чинними, та можуть втратити юридичну силу у випадку визнання їх протиправними та нечинними лише з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду (якщо інше не буде встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення).

Разом з цим колегія суддів зазначила, що висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є передчасним, оскільки зупиняючи провадження у даній справі, суд не розпочав розгляд справи по суті та не дослідив належним чином обставини справи та не перевірив чи дозволяють зібрані докази встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" () є юридичною особою, що проводить господарську діяльність з перевезення пасажирів та вантажу авіаційним транспортом.

Державіаслужбою на підставі звітів щодо діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" згідно з ліцензією на провадження господарської діяльності з надання послуг із перевезення пасажирів, вантажів повітряним транспортом авіакомпанії виставлено до сплати рахунки-фактури за перевезення пасажирів та багажу у період з липня 2019 року по жовтень 2019 року, а саме:

за липень 2019 року - рахунок-фактура від 21.08.2019 № 471 на суму на суму 337 865,20 грн;

за серпень 2019 року - рахунок-фактура від 23.09.2019 року № 533 на суму 369 812,10 грн;

за вересень 2019 року - рахунок-фактура від 21.10.2019 року № 599 на суму 256 759,69 грн;

за жовтень 2019 року - рахунок-фактура від 21.11.2019 року № 671 на суму 83 602,72 грн.

Листами від 07.10.2019 №1.15-6878-19, від 07.11.2019 № 1.15-7621-19, від 10.12.2019 № 1.15-8413-19, від 04.02.2020 № 1.15-778-20 Державіаслужба зверталася до ТОВ "Авіакомпанія "Джоніка" щодо необхідності сплати простроченої заборгованості на підставі норм Повітряного кодексу України та Постанови № 1101, відповідей на які не надходило.

Доказів оплати вказаних рахунків відповідачем до суду не надано, про наявність таких доказів суду не повідомлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи правову норму, яку слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах регулюється Повітряним кодексом України (далі - ПК України).

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах регулюється Повітряним кодексом України.

Так, згідно з ч. 4 ст.12 Повітряного кодексу України для забезпечення реалізації основних напрямів державної політики у сфері авіаційної діяльності та використання повітряного простору України, утримання та забезпечення діяльності уповноваженого органу з питань цивільної авіації з метою виконання покладених на нього завдань та функцій, участі та представництва України у міжнародних авіаційних організаціях та інших заходах діє Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Повітряного кодексу України надходженнями Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях є державні збори із суб`єктів авіаційної діяльності за надання прав на експлуатацію повітряних ліній.

Такими надходженнями є державні збори із суб`єктів авіаційної діяльності:

1) за сертифікацію, реєстрацію, перереєстрацію об`єктів та суб`єктів авіаційної діяльності та супроводження їх діяльності;

2) за надання прав на експлуатацію повітряних ліній;

3) за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України;

4) за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України;

5) за вчинення офіційних дій, пов`язаних з наглядом у сфері цивільної авіації, у тому числі під час виконання польотів в інших державах за договорами фрахту/лізингу, які розраховуються залежно від кількості та маси повітряних суден, строків тимчасового базування за кордоном та регіонів виконання польотів;

6) з авіаційної безпеки;

7) інші передбачені законом надходження.

Приписами ч. 7 ст. 12 Повітряного кодексу України та пп. 19 п. 4 Положення № 520 передбачено, що Державіаслужба забезпечує надходження та використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях.

При цьому згідно з частиною дев`ятою статті 12 Повітряного кодексу України перелік, розмір та порядок сплати державних зборів, порядок використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях визначаються Кабінетом Міністрів України.

Перелік, розмір та порядок сплати державних зборів, які справляються із суб`єктів авіаційної діяльності, порядок використання коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях регламентовано Положенням про Державний спеціалізований фонд фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, затвердженим КМУ від 28 вересня 1993 року № 819 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2018 року № 1101, яка була чинна станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України 02.12.2020 № 1188 пункт 11 постанови № 819, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2018 року № 1101, виключений, у додатку до Положення розділ "Державні збори за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України" виключити.

Так, згідно п. 3 Положення Державні збори, які справляються Державіаслужбою із суб`єктів авіаційної діяльності (далі - державні збори) в установленому цим Положенням порядку, зараховуються до Фонду.

Пунктом 8 Положення визначено, що розрахунок державних зборів здійснює Державіаслужба. За результатами розрахунку державних зборів суб`єкту авіаційної діяльності оформляється відповідний рахунок-фактура на сплату державного збору.

Платником рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, є авіаперевізник, який виконував повітряні перевезення.

Розрахунок державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, проводиться щомісяця на підставі інформації про пасажирів, які відлетіли з аеропорту України, та про кількість тон вантажу, що відправлений чи прибув до аеропорту України (п. 11 Положення).

Державні збори згідно з рахунком-фактурою на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, сплачуються протягом 30 днів з дати його оформлення.

Державні збори, не сплачені протягом 30 днів з дати оформлення рахунка-фактури на сплату державних зборів, визначених пунктами 25 та 26 додатка, вважаються простроченою заборгованістю перед Фондом.

Додатком до Положення установлено розмір державного збору за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, а саме:

- у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (з одного пасажира) - 0,5 долара США;

- у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з України (з одного пасажира) - 2 долари США.

Також вказаним додатком установлено державні збори за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України, а саме:

- у разі здійснення повітряних перевезень у межах України (за 1 тонну) - 2,5 долара США;

- у разі здійснення міжнародних повітряних перевезень з/до України (за 1 тонну) - 10 доларів США.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІХ "Прикінцеві та перехідні положення" Повітряного кодексу України збори, які визначені пунктами 1 та 2 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу, справляються до набрання чинності законом про адміністративні послуги та іншими законами, що регулюють справляння відповідних зборів відповідно до пункту 2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. (Закон №759-IX від 13.07.2020 набрав чинності 07.08.2020)

Відповідно до частини першої статті 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету класифікуються за такими розділами: 1) податкові надходження; 2) неподаткові надходження; 3) доходи від операцій з капіталом; 4) трансферти.

За частинами другою, третьою статті 9 Бюджетного кодексу України податковими надходженнями визнаються встановлені законами України про оподаткування загальнодержавні податки і збори та місцеві податки і збори.

Неподатковими надходженнями визнаються: 1) доходи від власності та підприємницької діяльності; 2) адміністративні збори та платежі, доходи від некомерційної господарської діяльності; 2-1) власні надходження бюджетних установ; 3) інші неподаткові надходження.

Аналіз наведених норм законодавства у їх системному зв`язку дає підстави для висновку, що державний збір, який суб`єкт авіаційної діяльності повинен сплачувати до Державного спеціалізованого фонду, є цільовими, по суті відплатним платежем до Державного бюджету України. За своїм призначенням, підставами сплати і характером цих підстав, а також порядком визначення розміру цього платежу, він належить до категорії неподаткових.

Зокрема, в контексті обставин цієї справи треба зауважити, що державні збори за кожного пасажира, який відлітає з аеропорту України, та за кожну тонну вантажу, що відправляється чи прибуває до аеропорту України, є одними із видів (джерел) надходження коштів Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (пункти 3, 4 частини п`ятої статті 12 Повітряного кодексу України).

Наведене правове регулювання спірних відносин дає підстави вважати, що державні збори на стягнення заборгованості зі сплати яких подано цей позов, не є податком.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постановах від 19.02.2020 у справі №826/16485/16 (касаційне провадження К/9901/43048/18); від 18.03.2020 у справі №826/15268/17 (касаційне провадження №К/9901/2868/19); від 24.04.2020 у справі №826/7916/17.

Вказане підтверджується також тим, що надходження до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 "Про бюджетну класифікацію" за кодом 24061500 віднесено до розділу 20000000 "Неподаткові надходження".

Частиною 2 статті 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що до доходів загального фонду Державного бюджету України належать, зокрема, 20 відсотків надходжень до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях (пункт 43).

Положеннями статті 10 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" до доходів належать надходження, визначені частиною другою статті 29 Бюджетного кодексу України (крім надходжень, визначених статтею 11 цього Закону), з урахуванням особливостей, визначених пунктами 17, 17-1, 17-2 та 43-1 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України.

Отже, аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що державний збір, який надходить до фонду, формує загальнодержавні витрати на авіаційну діяльність, здійснення яких проводиться відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України і є обов`язковим неподатковим платежем для всіх суб`єктів авіаційної діяльності платежем за надання певних видів державних послуг, який перераховується до Державного бюджету України та є його складовою частиною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" як ліцензований авіаперевізник, надавав послуги з авіаперевезення пасажирів та багажу, а отже, утримував з пасажирів і власників багажу збір за перевезення за ставками, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1993 №819 в редакції постанови №1101 від 21.11.2018 (була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що авіаперевізник був зобов`язаний перерахувати наявну та підтверджену в нього заборгованість.

Разом з тим, суд звертає увагу, що питання щодо механізму справляння в Україні відповідних державних зборів розглядалося у 2019 році на 40-ій Сесії Асамблеї Міжнародної організації цивільної авіації (м. Монреаль, Канада), на якій було відзначено, що українська модель справляння державних зборів із суб`єктів авіаційної діяльності відповідає політиці цієї організації та не суперечить Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року.

Відповідно до положень статті 15 Конвенції про цивільну авіацію, чинної в Україні, кожен аеропорт у Договірній державі, відкритий для громадського користування її національними повітряними суднами, відкритий також, з урахуванням положень Статті 68, на однакових умовах для повітряних суден усіх інших Договірних держав. Інформація про всі аеропортові збори публікується і повідомляється Міжнародній організації цивільної авіації, при цьому за заявою зацікавленої Договірної держави збори, що стягуються за користування аеропортами та іншими засобами, підлягають розгляду Радою, яка представляє по них доповідь і дає рекомендації для розгляду зацікавленою державою або державами. Жодна Договірна держава не стягує будь-які мита, податки або інші збори лише за право транзиту через її територію або вліт на її територію, або вильоту з її території будь-якого повітряного судна Договірної держави або присутніх на ньому осіб, або майна.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Джоніка" (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 66-А, ) про стягнення боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка» (03151, м. Київ, вул. Волинська, будинок 66-А, ) на користь Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, ) заборгованість зі сплати державних зборів до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях у сумі 1 048 039,71 грн.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції

Суддя Є.В. Аблов