Справа № 560/6491/22
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6491/22
РІШЕННЯ

іменем України

17 листопада 2022 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58", в якому просить:

- визнати дії Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію державної установи "Замкова виправна колонія № 58" здійснити дії шляхом виправлення порядку видачі посилок / передач у відповідності з нормами наказу № 1782/5 від 23.08.2013 року;

- зобов`язати Адміністрацію державної установи "Замкова виправна колонія № 58" вчинити певні дії на припинення порушення прав засуджених шляхом створення приміщення для зберігання продуктів харчування на корпусі для тримання довічно ув`язнених;

- стягнути з Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" грошові кошти в сумі 10 000 грн в якості моральної компенсації;

- постановити окрему ухвалу про притягнення Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" до відповідальності згідно з указом Президента України № 671/2021 від 22.12.021 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що співробітники Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" порушують положення розділу ХІІ наказу № 2823/5 Міністерства юстиції України шляхом заборони видачі дозволених предметів при отриманні посилок і передач. Вважає, що порушення полягає у складенні акта про вилучення із подальшим направленням вилучених речей на склад, для отримання яких необхідно писати, на думку позивача, не передбаченні законодавством заяви. Вважає, що у такий спосіб відповідач також порушує вимоги наказу № 1782/5, згідно з яким засуджений при бажанні може здавати на склад колонії свої дозволені переліком речі, а також виписувати їх. Зазначає, що відповідач порушує вимоги розділу ІІ частини другої наказу, тому що забороняє розміщення холодильників на корпусі ДПВ шляхом відмови у створенні приміщення для зберігання продуктів. Позивач зауважує, що оскільки дії відповідача принижують його людську гідність, викликають почуття сорому, пригніченості, позивач має право на виплату моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що в державній установі "Замкова виправна колонія № 58" порядок одержання засудженими посилок (передач) і бандеролей здійснюється відповідно до норм чинного законодавства України. Також зазначає, що відповідно до пункту 10.18 розділу X "Арештний дім, сектор максимального рівня безпеки для осіб чоловічої статі, засуджених до довічного позбавлення волі, та тих, кому вироком суду призначено термін відбування покарання у приміщенні камерного типу" Норм забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення виправної колонії максимального рівня безпеки, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1118/5 від 27.07.2012 року "Про затвердження Порядку забезпечення, обліку та експлуатації меблів, інвентарю і предметів господарчого призначення та норм їх забезпечення і експлуатації в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України", в кімнаті для зберігання продуктів харчування і миття столового посуду такого пристрою як холодильник не передбачено. Повідомив, що в державній установі "Замкова виправна колонія (№ 58)", зокрема в окремому секторі до довічного позбавлення волі, приміщення для зберігання продуктів харчування відсутнє, оскільки засуджені до довічного позбавлення волі харчуються безпосередньо в приміщеннях камерного типу, де відбувають покарання.

II. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотань позивача про витребування доказів та про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

III. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до довідок державної установи "Замкова виправна колонія (№ 58)" від 03.05.2022 року № 100 та від 07.07.2022 року № 143 засуджений ОСОБА_1 відбуває міру покарання в секторі для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі.

Позивач, вважаючи що дії відповідача щодо заборони у видачі дозволених предметів при отриманні посилок і передач, а також розміщення холодильників на корпусі ДПВ шляхом відмови у створенні приміщення для зберігання продуктів харчування є протиправними, звернувся до суду з позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Абзацом восьмим частини першої статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, одержувати і відправляти посилки, бандеролі, грошові перекази, одержувати передачі.

Наведеним положенням кореспондують приписи пункту 2 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5 (далі - Правила № 2823/5), відповідно до яких засуджені мають право, поміж іншого, одержувати і відправляти посилки, бандеролі, грошові перекази, одержувати передачі у порядку, встановленому пунктами 1-3 розділу ХІІ, пунктом 2 розділу ХІІІ цих Правил.

Разом із тим, абзацом четвертим пункту 4 розділу II Правил № 2823/5 передбачено, що засудженим забороняється, зокрема, придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3).

Розділ ХІІ Правил № 2823/5 встановлює порядок одержання засудженими посилок (передач) і бандеролей, відповідно до абзаців шостого, восьмого пункту 1 якого вміст посилок (передач) і бандеролей ретельно перевіряється. Хлібобулочні вироби та інші продукти розрізаються, сипучі продукти пересипаються, інші - ретельно оглядаються. З предметів культурно-побутового вжитку, що надходять у бандеролях, засудженим видаються предмети, зберігання яких не заборонено.

Згідно з абзацами другим-шостим пункту 1 розділу XXV Правил № 2823/5 предмети, вироби, речі та продукти харчування, не передбачені переліком, які були виявлені в передачах, вилучаються й повертаються особі, яка їх доставила, із зазначенням причин повернення в обох примірниках заяви.

Предмети, вироби та речі, не передбачені переліком або кількість яких перевищує встановлені переліком норми, які були виявлені в посилках або після прибуття засудженого до установи виконання покарань, вилучаються, про що складається акт про вилучення продуктів харчування, предметів, виробів і речей, не передбачених переліком продуктів харчування, виробів і речовин, які засуджені можуть отримувати в посилках (передачах), купувати в крамницях установ виконання покарань та зберігати при собі (понад встановлену переліком норму) (додаток 32), та передаються на склад установи. При цьому засудженому видається другий примірник акта з відміткою про передавання речей на склад. Вилучені предмети, вироби та речі, не передбачені переліком, повертаються засудженому після звільнення від відбування покарання або його родичам чи іншим особам за письмовою заявою засудженого.

Продукти харчування, не передбачені переліком, які були виявлені в посилках або придбані незаконним шляхом, підлягають вилученню, про що складається відповідний акт, та з дозволу керівника медичної частини або особи, яка виконує його обов`язки, передаються до їдальні або знищуються в присутності засудженого, у якого їх вилучили, про що робиться відмітка в акті.

Предмети, вироби і речі, дозволені для використання в установах виконання покарань, але які є у засуджених в асортименті та кількості понад норми, встановлені переліком, вилучаються та здаються на склад установи для зберігання, про що складається акт. Акт обов`язково підписують засуджений, у якого були вилучені речі понад встановлену переліком кількість, та особа, яка прийняла ці речі на склад установи виконання покарань.

Якщо предмети, вироби і речі, що зберігаються на складі установи виконання покарань, знадобляться засудженому і не будуть перевищувати встановленого переліком асортименту та кількості, вони на підставі заяви видаються власнику.

Отже, якщо посилка (передача) чи бандероль містить не заборонені предмети у дозволеній кількості, такі видаються засудженим.

Однак під час виявлення у посилках (передачах) чи бандеролях не передбачених переліком предметів, виробів, речей, у тому числі, якщо їх кількість перевищує встановлені переліком норми, а також дозволених предметів, виробів, речей, які є в асортименті та кількості понад норми, службові особи установ виконання покарань вчиняють визначенні законодавством дії.

Зокрема, після виявлення у посилках предметів, виробів та речей, не передбачених переліком або кількість яких перевищує встановлені переліком норми, вони вилучаються, про що складається акт про вилучення, та передаються на склад установи. Вилучені предмети повертаються засудженому після звільнення від відбування покарання або його родичам чи іншим особам за письмовою заявою засудженого.

Щодо порядку дій під час виявлення предметів, дозволених для використання в установах виконання покарань, але які є у засуджених в асортименті та кількості понад норми, то такі вилучаються та здаються на склад установи для зберігання, про що складається акт. На підставі заяви такі видаються власнику.

Позивач стверджує, що під час отримання телевізора, портативних приставок, планшетів, тюнерів Т2, навушників чи іншої апаратури, що є дозволеними, співробітники адміністрації порушують наказ № 2823/5, оскільки незаконно складають акт про вилучення та направляють такі на склад. При цьому для отримання в користування вказаних предметів адміністрація примушує засуджених писати заяви.

Суд зауважує, що будь-яка теле-, радіо-, аудіо- та відеоапаратура, аудіо-, відеокасети, CD- та DVD-диски (за винятком: гучномовець - один на жилу секцію (камеру), телевізор (без можливості виходу в мережу Інтернет) та цифровий ефірний тюнер T2 - один на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру), DVD-програвач - один на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру)) належить до предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (додаток 3 до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (пункт 4 розділу ІІ)).

Тобто, будь-яка теле-, радіо-, аудіо- та відеоапаратура, аудіо-, відеокасети, CD- та DVD-диски належить до заборонених предметів. Винятком за відповідних умов є гучномовець, телевізор, цифровий ефірний тюнер T2 та DVD-програвач. Так, гучномовець, дозволяються, якщо він видається один на жилу секцію (камеру), телевізор у випадку відсутності можливості виходу в мережу Інтернет, цифровий ефірний тюнер T2 - один на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру), DVD-програвач - один на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру).

Враховуючи вищевказане, у випадку виявлення відповідачем у посилках (передачах) чи бандеролях предметів, виробів та речей, не передбачених переліком, таких як теле-, радіо-, аудіо- та відеоапаратура, аудіо-, відеокасети, CD- та DVD-диски (крім гучномовця (за умови його видачі одного на жилу секцію (камеру)), телевізора (за умови відсутності можливості виходу в мережу Інтернет), цифрового ефірного тюнера T2 (за умови його видачі одного на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру)) та DVD-програвача (за умови його видачі одного на відділення соціально-психологічної служби або на жилу секцію (камеру)) або кількість яких перевищує встановлені переліком норми, вони вилучаються, про що складається акт про вилучення, та передаються на склад установи. Вилучені предмети повертаються засудженому після звільнення від відбування покарання або його родичам чи іншим особам за письмовою заявою засудженого.

Позивач під час оскарження дій відповідача щодо заборони видачі предметів під час отримання посилок також посилається на положення наказу № 1782/5 від 23.08.2013 року.

Суд відхиляє доводи позивача щодо порушення відповідачем положень наказу № 1782/5 від 23.08.2013 року, оскільки таким затверджено Порядок обліку особистих грошей, цінностей і речей осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, а також виданого їм речового майна. Порядок одержання засудженими посилок (передач) і бандеролей визначений Правилами № 2823/5.

Враховуючи вищевказане, відповідач під час перевірок посилок (передач) і бандеролей діяв відповідно до положень Правил № 2823/5. Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині зобов`язання Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" здійснити дії шляхом виправлення порядку видачі посилок / передач у відповідності з нормами наказу № 1782/5 від 23.08.2013 року.

Щодо позовних вимог у частині зобов`язання Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" вчинити певні дії на припинення порушення прав засуджених шляхом створення приміщення для зберігання продуктів харчування на корпусі для тримання довічно ув`язнених суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Правил № 2823/5 засуджені мають право, поміж іншого, придбавати для загального користування за власний рахунок або рахунок родичів телевізори (без можливості виходу в мережу Інтернет), цифрові ефірні тюнери T2, DVD-програвачі, холодильники, побутові електровентилятори з розрахунку: телевізор, цифровий ефірний тюнер T2 та DVD-програвач - по одному на відділення соціально-психологічної служби або жилу секцію (камеру у приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки); холодильник - не менше двох на відділення соціально-психологічної служби (у приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки холодильник встановлюється у приміщеннях для зберігання продуктів харчування), побутовий електровентилятор - по одному на камеру у приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки.

У приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки, дільницях слідчих ізоляторів необхідна кількість холодильників визначається адміністрацією установи виконання покарань з урахуванням фактичної кількості осіб, які тримаються у приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки чи дільницях слідчих ізоляторів.

Тобто засуджений має право придбати для загального користування за власний рахунок або рахунок родичів холодильник. При цьому у приміщеннях камерного типу виправних колоній (секторів) максимального рівня безпеки холодильник встановлюється у приміщеннях для зберігання продуктів харчування.

Суд звертає увагу, що наказом від 27 липня 2012 року № 1118/5 затверджено поміж іншого Норму забезпечення меблями, інвентарем і предметами господарчого призначення виправної колонії максимального рівня безпеки, відповідно до якої сектор максимального рівня безпеки для осіб чоловічої статті, засуджених до довічного позбавлення волі, та тих, кому вироком суду призначено термін відбування покарання, у приміщенні камерного типу передбачає розміщення кімнати для зберігання продуктів харчування і миття столового посуду (пункт 10.18).

Відповідач у відзиві вказує, що у державній установі "Замкова виправна колонія (№ 58)", зокрема в окремому секторі довічного позбавлення волі, приміщення для зберігання продуктів харчування відсутнє.

Однак у позовній заяві позивач не обґрунтовує, яким чином наявність чи відсутність приміщення для зберігання продуктів харчування порушує його права.

Суд підкреслює, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (аналогічна правова позиція неодноразово викладалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 31 липня 2018 року у справі № 826/6074/16 і від 31 січня 2020 року у справі № 648/1899/17).

Тобто саме на позивача покладається обов`язок доведення наявності факту впливу на його існуючі права предмету спірних правовідносин.

Суд також звертає увагу на правовий висновок, сформований Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 288/1557/16-а, відповідно до якого звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Оскільки позивач не наводить аргументів щодо наявності порушення суб`єктом владних повноважень його прав шляхом відсутності приміщення для зберігання продуктів харчування, суд вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" створити приміщення для зберігання продуктів харчування на корпусі для тримання довічно ув`язнених.

Крім того, суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимогу постановити окрему ухвалу про притягнення Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" до відповідальності згідно з указом Президента України № 671/2021 від 22.12.2021 року, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Вказана стаття дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли.

Окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення. Окрема ухвала є й реакцією на ті порушення, що не усуваються рішенням.

Суд вважає за потрібне зазначити, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а тому вимога позивача у цій частині не може розглядатися як позовна, оскільки вона стосується не вимог до відповідача, а пропозицій до суду, який розглядає адміністративну справу.

Разом із тим, указ Президента України від 22 грудня 2021 року № 671/2021, про порушення якого зазначає позивач, стосується питань координації зовнішньополітичної діяльності держави.

З огляду на вказане суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали відповідно до вимог статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для задоволення вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, то такі розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації державної установи "Замкова виправна колонія № 58" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 листопада 2022 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Адміністрація державної установи "Замкова виправна колонія №58" (вул. Гагаріна, буд. 2, м. Ізяслав, Хмельницька область, 30300 , код ЄДРПОУ - 08564771)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап