Справа № 140/6053/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6053/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області, відповідач - 2) про визнання дій протиправними Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з дати звернення за її призначенням 03.02.2022; про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.02.2022 № 43 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 03.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, працював у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів та відповідно до частини першої статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) має право на зменшення пенсійного віку на 8 років.

Проте, оскаржуваним рішенням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону №796-ХІІ, оскільки не надано довідку форми ф-122, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122.

З таким рішенням позивач не погоджується та зазначає, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надає право на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, у тому числі і призначення пенсій зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, видане уповноваженим органом. Позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році (категорії 2) серії НОМЕР_1 , видане 08.11.2011, яке є дійсним та статус позивача як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС відповідачами не оспорюється.

Позивач зазначає, що працюючи в Західно-українському тресті «Південнотеплоенергомонтаж» у травні та червні 1987 року був відкомандирований для роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС строком на 15 календарних днів з 21.05.1987 по 04.06.1987 та строком на 16 днів з 30.06.1987 по 15.07.1987, що підтверджується відповідними наказами вказаного підприємства та довідкою про заробітну плату за 1987 рік від 25.09.1992 № 189, виданою Західно-Українським монтажним управлінням, де вказано, що позивач отримував заробітну плату в п`ятикратному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1996 №207-7.

Також факт відкомандирування у відрядження в зону аварії на ЧАЕС підтверджується архівною довідкою № 33/19.4-03 від 05.02.2021, виданою Виконавчим комітетом Вараської міської ради Рівненської області.

Позивач зазначає, що надані довідки є належними доказами на підтвердження передбачених законом відомостей. Поданими ним документами підтверджено період роботи та населений пункт, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-ХІ.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до приписів статті 262 КАС України (а.с. 23-24).

У відзиві на позов відповідач 2 його вимог не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону №796-ХІ, оскільки період роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неможливо визначити, так як не надано довідку форми ф-122, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122.

Вважає, що позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку. Керуючись викладеним, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечив з аналогічних підстав, викладених у відзиві відповідачем 2 та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

03.02.2022 позивач звернувся до Камінь-Каширського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав відповідні документи.

10.02.2022 ГУ ПФУ в Одеській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії № 43, яке мотивоване тим, що відповідно до статті 55 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 8 років.

Страховий стаж позивача становить 19 років 2 місяці 6 днів (за наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди).

Період роботи на території радіоактивного забруднення, визначений статтею 55 Закону №796-ХІ визначити неможливо, оскільки не надано довідку ф-122, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 (а.с.10).

Вказане рішення надіслане ОСОБА_1 листом ГУ ПФУ у Волинській від 11.02.2022 № 0300-0211/8/7481 (а.с. 9).

Не погоджуючись з діями та рішенням відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон № 796-ХІІ) або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

За приписами частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, зменшення віку - 8 років.

Приписами статті 9 Закону №796-ХІІ встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років;

2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років;

3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

З аналізу викладеного вбачається, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №280/1162/16-а.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, третьої статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, з аналізу норм частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17, від 08.05.2018 у справі №708/1022/17 та від 24.07.2018 у справі № 524/2062/17.

Отже, для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ до заяви необхідно подати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідку військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

При вирішенні спору суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 у справі №21-1048во06, від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №591/4104/16-а, від 02.03.2021 у справі №345/1831/17, від 17.05.2021 у справі №398/494/17, яка полягає у тому, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

З наявних у матеріалах справи документів, зокрема, копії трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 в період з 31.03.1987 по 15.07.1988 працював в Західно-українському монтажному управлінні тресту «Південнотеплоенергомонтаж» слюсарем-монтажником третього розряду по монтажу установок АЕС (а.с. 11).

Факт роботи на вказаному підприємстві підтверджується також наказом про прийом на роботу № 31 від 31.03.1987 (а.с. 13).

З матеріалів справи встановлено, що наказами Західно-українського монтажного управління ВАТ «Південнотеплоенергомонтаж» від 21.05.1987 № 127/к ОСОБА_1 був відкомандирований в с. Залісся для роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, строком на 15 днів з 21.05.1987 по 04.06.1987 (а.с. 15-16), а від 30.06.1987 № 164/к в с. Ковшилівка на Чорнобильску АЕС на відновлювальні роботи строком на 16 днів з 30.06.1987 по 15.07.1987 (а.с. 17-18).

Також факт відкомандирування у відрядження в зону аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується архівною довідкою № 33/19.4-03 від 05.02.2021, виданою Архівним відділом Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області.

Факт роботи та перебування у зоні відчуження у період з 21.05.1987 по 04.06.1987, з 30.06.1987 по 15.07.1987 підтверджується також довідкою про заробітну плату від 25.09.1992 № 189, виданою Західно-Українським монтажним управлінням, де вказано, що позивач отримував заробітну плату в п`ятикратному розмірі.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 №106, населені пункти с. Залісся та с. Ковшилівка віднесено до зони відчуження.

Отже, на думку суду, вказаними документами підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у відрядженні у зоні відчуження у 1987 році та у зазначених довідках містяться, передбачені законом, відомості про період його роботи (21.05.1987 по 04.06.1987, 30.06.1987 по 15.07.1987), населений пункт (с. Залісся та с. Ковшилівка), де проводились відповідні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З урахуванням вищезазначеного суд зазначає, що надані позивачем документи в своїй сукупності підтверджують факт його перебування у відрядженні у зоні відчуження не менше 14 календарних днів та є підставою для призначення йому пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Посилання відповідачів в обґрунтування своєї правової позиції на відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними та висновків суду не спростовує, оскільки подані позивачем документи, в розумінні абзацу дев`ятого підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1, підтверджують його право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ на 8 років, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В свою чергу суд зазначає, що посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

За таких обставин витребування у позивача довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 є необґрунтованим та не мотивованим.

Досягнення позивачем відповідного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону №796-XII, відповідачами не оспорюється.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 10.02.2022 № 43 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач, у відповідності до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на призначення пенсії зі зниженням, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійного віку.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії від 10.02.2022 № 43 є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині задоволенню.

Як слідує з позовної заяви, позивач також просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак суд звертає увагу, що відмова органу Пенсійного фонду була оформлена рішенням ГУ ПФУ в Одеській області про відмову в призначенні пенсії від 10.02.2022 № 43, якому суд дав належну правову оцінку та прийшов до висновку про його протиправність.

При вирішенні даного спору суд зазначає, що визнання протиправним та скасування рішення судом не потребує в подальшому визнання протиправними дій ГУ УПФ у Волинській області щодо відмови в проведенні такого перерахунку. Тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Відтак, беручи до уваги зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 10.02.2022 № 43 про відмову в призначені пенсії та зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області (до якого позивач звертався із заявою про призначення пенсії) призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, з дня звернення за пенсією, з 03.02.2022 та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.02.2022 № 43 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, з дня звернення за пенсією, з 03.02.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Р.С. Денисюк