Справа № 260/1846/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/1846/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1 ;

представника позивача Кузьма К.І.;

представника відповідача 1 не з`явився;

представника відповідача 2 Зотов Д.М.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними та скасування рішення та наказу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.03.2022 року позивача рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненим у формі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 березня 2022 року було призвано на дійсну військову службу у зв`язку з мобілізацією за Іменним списком ІНФОРМАЦІЯ_3 №4693 від 16.03.2022 року. Позивач вказує, що фактично у військовій частині НОМЕР_1 він перебуває із 06.03.2022 року, що підтверджується повідомленням за №187 від 22.03.2022 року. Позивач у 2021 році вступив до Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет" IV рівня акредитації і на цей час навчається на першому курсі денної форми навчання в Навчально-науковому інституті лісового-садово-паркового господарства. Позивач зазначає, що він не є ані резервістом, ані військовозобов`язаним, оскільки відовідно до ч. 9 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» він вважається призовником. Всупереч вищенаведеному позивача було призвано на військову служб за призовом під час мобілізації та зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 . Ознайомившись із своєю особовою справою, позивач виявив наступне: у особовій справі, яка знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_4 наявні заява про призов за власним бажанням від 13.03.2022 року та заява про видачу військового квитка від 13.03.2022 року, які написані від його імені, однак позивач наголошує, відповідні заяви не писав та такі не підписував. З цього приводу він звернувся з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Західного регіону, Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області. Листом від 04.05.2022 року №814/4ср/1322 ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача повідомлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснені незаконні дії щодо внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів з метою призову його на військову службу не зважаючи на статус здобувача освіти, а Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у військовій сфері Західного регіону України було порушено кримінальне провадження №0000069 від 03.05.2022 року, яке внесено в ЄРДР. З огляду на викладене позивач наголошує на протиправності дій відповідачів щодо призову його на військову службу за мобілізацією, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач 1 заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що 28 лютого 2022 року позивач, ІНФОРМАЦІЯ_6 , самостійно (без виклику) прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 із проханням призначити його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви від 28.02.2022 р., останній був ознайомлений із порядком проходження військової служби, скарг на стан здоров`я не мав, дав згоду на обробку персональних даних, проведення спеціальної перевірки. З огляду на те, що позивач є призовником і навчається на денній формі навчання йому було відмовлено в призові за мобілізацією. Надалі, 13.03.2022 року позивач в черговий раз прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та подав заяву, за змістом якої позивач, посилаючись на Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року, Конституцію України, обґрунтовуючи, що захист Вітчизни - справа всього українського народу, просив направити його для проходження військової служби в військову частину НОМЕР_1 . Крім того, 13.03.2022 року позивачем було подано заяву відповідачеві 1 про видачу військового квитка, у зв`язку з призовом по мобілізації згідно з Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 року. Відповідач 1 наголошував, що вищезазначені заяви від 28.02.2022р. та від 13.03.2022р. були написані позивачем та підписані особисто позивачем, а відтак, безпідставними є твердження позивача про те, що останній не підписував та не подавав жодних заяв відповідачу. Також, відповідач 1 вказував, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 03.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України та жодних повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не оголошено жодним посадовим особам відповідача 1, а тому на думку відповідача 1 недоречним є посилання позивача на лист ІНФОРМАЦІЯ_5 № 814/4ср/1322 від 04.05.2022 року. Враховуючи викладене, відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що рішення щодо призову на військову службу за мобілізацією приймалося саме відповідачем 1, на якого законом покладений обов`язок визначити як придатність особи до військової служби, так і наявність або відсутність юридичних і фактичних перешкод для такого призову, визначених законом. Таким чином, відповідач 2 не мав права не зарахувати позивача до особового складу в/ч НОМЕР_1 , адже мав беззаперечні правові підстави для видання оскаржуваного позивачем наказу, а саме: направлення відповідачем 1 позивача до в/ч НОМЕР_1 . А тому, представник відповідача 2 зазначає, що ситуація, описана позивачем у позовній заяві, яка хоча і потягнула за собою певні наслідки, не перебуває в причинному зв`язку із тим чи іншими рішеннями, тими чи іншими діями чи бездіяльністю саме відповідача 2.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача 2, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 "Про мобілізацію" було оголошено про проведення загальної мобілізації.

Так, позивача, ІНФОРМАЦІЯ_7 , рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненим у формі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 березня 2022 року було призвано на дійсну військову службу у зв`язку з мобілізацією за Іменним списком ІНФОРМАЦІЯ_3 №4693 від 16.03.2022 року.

Відповідно до п. 1.25 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2022 року №20 позивача - ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу та усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 вважається таким, що з 16.03.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 14, Т.1).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до п.8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМ України від 23.02.2022р. № 154 завдання щодо виконання завдання з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, призову громадян на військову службу покладені на РТЦК та СП.

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Відповідно до ч. 8 ст.39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період не підлягають також громадяни України, визначені абзацами 4-11 першої та ч. 2 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Так, статтю 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» було доповнено новою частиною згідно із Законом № 2122-IX від 15.03.2022, а саме: після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання". У зв`язку з цим частини другу - четверту вважати відповідно частинами третьою - п`ятою.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (з урахуванням Закону № 2122-IX від 15.03.2022) призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Згідно вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (з урахуванням Закону № 2122-IX від 15.03.2022) особи, зазначені в абзацах четвертому - дев`ятому частини третьої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою.

Враховуючи вище викладене, призову на військову службу під час мобілізації не підлягають здобувачі вищої освіти, які навчаються за денною формою здобуття освіти (абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (з урахуванням Закону № 2122-IX від 15.03.2022).

При цьому, аналіз вищенаведених правових норм дозволяє прийти висновку, що такі особи не можуть бути мобілізовані навіть за їх згодою (ч. 4 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (з урахуванням Закону № 2122-IX від 15.03.2022).

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 16 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії у такому складі: голова комісії - заступник голови районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради); члени комісії: районний (міський) військовий комісар; заступник керівника районного (міського) органу управління освітою; заступник начальника районного (міського) органу Національної поліції; лікар, який організовує роботу медичного персоналу щодо медичного огляду призовників; психолог відповідного державного (комунального) закладу, розташованого на території району (міста); представники Збройних Сил України та інших військових формувань, громадських організацій, підприємств, установ і організацій за попереднім узгодженням з головою комісії, секретар комісії.

На районні (міські) призовні комісії покладається: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військ зву службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову служб) у випадках, не передбачених цим Законом.

Як підтверджується наявними в матеріалах справи Довідками №2/1 від 13.09.2021 року (а.с. 71, Т.1) та №2/1/1 від 11.04.2022 року (а.с. 72, Т.1) позивач у 2021 році вступив до Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет" IV рівня акредитації і на цей час навчається на першому курсі денної форми навчання в Навчально-науковому інституті лісового-садово-паркового господарства. Термін закінчення навчання - 30.06.2024 року. Також, в матеріалах справи міститься копія студентського квитка серія НОМЕР_2 , який видано 01.09.2021 року зі строком дії до 30 червня 2024 року (а.с. 13, Т.1).

Вказаний навчальний заклад, де навчається позивач, включено до Переліку закладів вищої та фахової передвищої освіти, що розміщено на офіційному вебсайті Міністерства освіти і науки України.

Так, довідку №2/1 від 13.09.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_8 було узято до виконання та долучено до особової справи призовника ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною відміткою на зазначеній Довідці (а.с 11, Т.1).

Відовідно до ч. 9 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" позивач вважається призовником, тобто особою, приписаною до призовної дільниці. При цьому, як встановлено в ході розгляду справи по суті та підтверджується матеріалами справи, позивач має відстрочку від призову у зв`язку із навчанням за денною формою здобуття освіти у вищому навчальному закладі.

Всупереч вищенаведеному позивача було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , після чого згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №20 від 16.03.2022 року (по особовому складу), солдата ОСОБА_1 було зараховано до списків особового складу на посаду стрільця 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ої стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 , ВОС-100915 А, що підтверджується витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2022 року за №20 (а.с. 14, Т.1).

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізаційна підготовка та мобілізація здійснюються на основі принципу додержання прав громадян.

Суд критично оцінює посилання відповідача 1 на те, що позивач самостійно і за власним волевиявленням, шляхом подачі відповідних заяв, просив призвати його по мобілізації для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та видати йому військовий квиток, з огляду на наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи по суті, позивач вказує, що в його особовій справі містяться заяви про призов за власним бажанням від 13.03.2022 року та про видачу військового квитка від 13.03.2022 року, які він не писав та які є підробленими, у зв`язку з чим він звертався з відповідною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Західного регіону, Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області.

Зокрема, листом від 04.05.2022 року №814/4/ср/ НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатом розгляду звернення позивача щодо неправомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив позивача, що в ході розгляду звернення було встановлено, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснені незаконні дії щодо внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів з метою призову ОСОБА_1 на військову службу не зважаючи на статус здобувача освіти та в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається кримінальне правопорушення, передбаченеч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (а.с. 15, Т.1).

Зважаючи на вищенаведене ІНФОРМАЦІЯ_9 було направлено повідомлення (вих. 814/1/1287 від 30.04.2022 року) до Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону України про виявлені ознаки кримінального правопорушення в діях співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15, Т.1).

Судом встановлено, що розглянувши повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 (вих. 814/1/1287 від 30.04.2022 року) Закарпатська спеціалізована прокуратура у військовій сфері Західного регіону України порушила кримінальне провадження №0000069 від 03.05.2022 року та внесла його в ЄРДР (а.с. 16, Т.1).

З огляду на те, що на даний час відкрито кримінальне провадження щодо внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів з метою призову позивача на військову службу не зважаючи на його статус здобувача вищої освіти (а.с. 76, Т.1), відтак суд не може вважати беззаперечними та належними доказами посилання відповідача 1, як суб`єкта владних повноважень на заяви щодо добровільної згоди позивача на призов на військову службу незважаючи на його статус здобувача вищої освіти.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язати діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на вище викладене, відповідач 1 як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив на позов, і не довів правомірності прийнятого ним наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2022 року №76 в частині призову на дійсну військову службу в Збройні Сили України по мобілізації під час воєнного стану - ОСОБА_1 .

Враховуючи вище викладене суд приходить висновку, що наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2022 року №76 в частині призову на дійсну військову службу в Збройні Сили України по мобілізації під час воєнного стану - ОСОБА_1 є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, п. 1.25 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2022 року №20 щодо ОСОБА_1 є похідним від наказу від 16.03.2022 року №76, який як встановлено судом є протиправним та підлягає скасуванню, відтак є протиправним та підлягає скасуванню і п. 1.25 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2022 року №20 в частині, що стосується позивача.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними та скасування рішення та наказу - задовольнити.
2.Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.03.2022 року №76 в частині призову на дійсну військову службу в Збройні Сили України по мобілізації під час воєнного стану - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

3. Визнати протиправним та скасувати п. 1.25 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2022 року №20 в частині що стосується ОСОБА_1 .

4. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 18.11.2022 року.