Справа № 120/6368/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2022 р. Справа № 120/6368/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося головне управління ДПС у Вінницькій області з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю за відповідачем заборгованості в сумі 4129,92 грн. з податку на додану вартість, який складається із штрафних санкцій - 3280,99 грн, пеня - 848,93 грн.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 06.09.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Відповідачем надано відзиві, яким заперечує щодо заявлених позовних вимог. Крім іншого зазначає, що з позовної заяви не можливо зрозуміти коли у відповідача виник борг та коли він був погашений. Отже зазначене свідчить про необґрунтованість нарахування контролюючим органом штрафних санкцій та пені.

Також наголошує на строках звернення до суду, а саме зауважує, що податковий борг у відповідача виник 13.02.2017 року, а тому перебіг строку визначеного ст. 102 ПК України розпочався із зазначеної дати та закінчився 12.02.2020 року до внесених змін до ПК України щодо зупинення строків.

В подальшому відповідачем надано заяву про закриття провадження у справі з підстав наявності прийнятого рішення Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 802/1046/17, згідно якого з відповідача стягнуто податковий борг в сумі 15882,15 грн.

Представником контролюючого органу надано відповідь на відзив з якої слідує, що за відповідачем рахується податковий борг, який складається зі штрафної санкції та пені та такий утворився з підстав не сплати фізичною особою грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України, та на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку на 1093, 1066, 1030, 966, 624, 900, 199, 182, 34, 36 календарних днів сплати/за несплату фізичною особою грошового зобов`язання зобов`язано сплатити штраф в сумі 20%. Та наголошує, що вказана заборгованість підтверджується інтегрованою карткою платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями від 04.12.2018 року.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне.

Відповідач перебуває на обліку у головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Як встановлено з матеріалів справи за позивачем рахується податковий борг, який підтверджується інтегрованою карткою платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями №№ , від 04.12.2018 року; від 16.09.2019 року, актами камеральної перевірки № 35339/55-02/ від 23.11.2018 року, 27772/02-32-55-06/ від 23.08.2019 року та податковою вимогою № 356-17 від 13.02.2017 року.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (п. 56.1 ст. 56 ПК України).

В силу п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких у відповідача виник податковий борг, надсилалися йому на його адресу, а тому згідно ст. 42 ПК України, вважаються врученими.

При розгляді цієї справи доказів оскарження/скасування податкових повідомлень-рішень до суду не надано.

Таким чином, на час розгляду адміністративної справи, прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення є чинними, а податкове зобов`язання вважається узгодженим.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми податковим органом надсилалась відповідачу податкова вимога №356-17 від 13.02.2017 року, однак заборгованість залишилася не погашеною.

Підпункт 59.5 ст. 59 ПК України визначає, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму узгодженого грошового зобов`язання відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Окремо надаючи оцінку твердженням представника відповідача стосовно того, що контролюючим органом направлено на адресу відповідача лише позовну заяву без додатків.

Відповідно до норм ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 161 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У разі подання до суду документів в електронній формі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Із зазначено слідує, що для підтвердження надіслання суб`єктом владних повноважень адміністративного позову, останній зобов`язаний надати доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи. При цьому нормами статті не передбачений обов`язок суб`єкта владних повноважень при поданні позовної заяви наручно/поштовим зв`язком, саме надання листа з описом вкладення іншим учасникам справи, а також не встановлено обов`язок суду контролювати дане відправлення.

Відповідно до наявних матеріалів справи позивачем надано список згрупованих поштових відправлень та фіскальний чек Укрпошти, з якого слідує, що відправлення за № 2 здійснено за адресою зазначеною у позовній заяві, а саме АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Також суд наголошує, що відповідач не позбавлений права ознайомлюватись з матеріалами справи, заявляти клопотання, просити доступ до матеріалів адміністративної справи в електронному судді. При цьому жодної із зазначених дій останнім здійснено не було.

У зв`язку із зазначеним, твердження представника відповідача щодо не належного направлення матеріалів позовної заяви зі сторони податкового органу судом не приймається.

Стосовно тверджень відповідача, що податковим органом у позовній заяві не зазначено коли виник основний податковий борг та коли він був погашений, а тому є недоведеною правомірність нарахування штрафних санкцій та пені, а також стосовно заяви про закриття провадження, оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/1046/17 вирішено питання щодо стягнення з позивача податкового боргу на суму 15882,15 грн.

Суд зауважує, що відповідно до інтегрованої картки платника податків та податкових повідомлень рішень № № ; від 04.12.2018 року та № від 16.09.2019 року станом на день звернення контролюючого органу до суду, за відповідачем рахується борг на загальну суму 4129,92 грн.

При цьому слід наголосити, що наявний у цій справі борг який складається зі штрафної санкції та пені, який у свою чергу утворився з підстав не сплати фізичною особою грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України, та на підставі п. 126.1 ст. 126 ПК України за затримку на 1093, 1066, 1030, 966, 624, 900, 199, 182, 34, 36 календарних днів сплати/за несплату фізичною особою грошового зобов`язання, у зв`язку з чим зобов`язано відповідача сплатити штрафні санкції - це що стосується нарахування штрафних санкцій.

При цьому, пеня нараховується у разі не сплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в податкових повідомленнях-рішеннях надісланих відповідачу на його адресу, та така нараховується відповідно до норм ст. 129 ПК України.

Щодо відсутності основного боргу у відповідача, слід зазначити, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/1046/17, стягнуто з позивача суму боргу, який виник з податку на доходи фізичних осіб, що підтверджується податковою вимогою № 356-17 від 13.02.2017 року.

Разом з тим, як зазначає контролюючий орган у відповіді на відзив, з моменту направлення/вручення податкової вимоги, борг відповідачем не погашався у повному розмірі, а тому ОСОБА_1 було донараховано штрафні санкції та пеню та таке нарахування підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями за № № , від 04.12.2018 року та № від 16.09.2019 року, які оскаржені в судовому порядку не були.

З даного приводу, Верховний Суд висловив позицію та зазначив, що з огляду на правове регулювання порядку направлення податкових вимог, повторне направлення податкової вимоги не передбачено виключно у випадку, якщо з моменту направлення першої вимоги податковий борг, визначений у ній, не погашено в повному обсязі з урахуванням і того боргу, який виник після її направлення. Проте в разі, якщо після направлення податкової вимоги податковий борг був погашений у повному обсязі, вважається, що правовідносини з його погашення вичерпали своє значення (припинилися). Відповідно, в разі виникнення в подальшому у платника податків нового податкового боргу, порядок вжиття контролюючим органом заходів щодо його погашення розпочинається спочатку - шляхом, зокрема, направлення платникові податків нової податкової вимоги.

На користь зазначеного свідчить підпункт 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України, відповідно до якого податкова вимога вважається відкликаною в разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення.

Враховуючи, що доказів повного погашення основного боргу відповідачем не надано, за наведених підстав, заява відповідача про закриття провадження у цій справі задоволенню не підлягає, оскільки сума нарахованих штрафних санкцій та пені є наслідком не погашення основного боргу.

Окремо слід зазначити стосовно строків звернення податковим органом до суду.

Як встановлено податкова вимога № 356-17 була надіслана відповідачу на його адресу 13.02.2017 року.

Таким чином враховуючи норми ч. 95.2. ст. 95 ПУ України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (норма чинна станом на момент виникнення правовідносин).

Отже, наведена норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а в разі їх недостатності - за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі. Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів. Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписи пункту 102.4 статті 102 ПК України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою в самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів із дня виникнення податкового боргу.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами. Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду. Спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 ПК України.

У зв`язку із зазначеним та враховуючи, що право на звернення до суду у позивач виникло 13.04.2017 року та мало б завершитися 13.04.2020 року тому суд не може, у даному випадку, не враховувати зміни внесенні до ПК України, а саме, абз. 10 п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України, якими встановлено, що на період з 18.03.2020 року по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (СOVID-19), перебіг строків давності, встановлених ст. 102 цього Кодексу припиняється.

Також, відповідно до п. 69-9, підрозділу 10 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України встановлено, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Крім того, п. 102.9 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, ГУ ДПС у Вінницькій області звертаючись з даним позовом про стягнення із ОСОБА_1 податкового боргу, строк, передбачений, ст. 102 Податкового Кодексу України пропущено не було.

Згідно до ч. 2 ст. 139 КАС України сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 4129,92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович