Справа № 580/3340/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року справа № 580/3340/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду 02.08.2022 надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.04.2022 №26 про відмову позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач 13.04.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою до якої додав всі необхідні документи для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за правилами екстериторіальності прийнято рішення від 19.04.2022 №26 про відмову у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості періоду постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993. Позивачем наголошено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №580/2303/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити та виплачувати з 02.04.2022 позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак враховуючи чинне рішення відповідача від 19.04.2022 №26 про відмову позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, позивач просить скасувати його в судовому порядку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що підтверджений первинними документами (будинковою книгою) період безперервного проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю (м. Звенигородка) становить лише 01 рік 08 місяців 09 днів, оскільки с. Козацьке не відноситься до будь-якої зони посиленого радіологічного контролю. У зв`язку із відсутністю передбаченого статтею 55 Закону № 796-ХІІ необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Також відповідачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Ухвалою суду від 06.09.2022 зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №580/2303/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 17.11.2022 поновлено провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 17.12.1996 позивачу видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) Серії НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До вказаної заяви позивачем додано паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків; посвідчення громадянина України, який постійно працював чи працює або проживав чи проживає у зоні посиленого радіологічного контролю від 17.12.1996 серії НОМЕР_1 ; довідку від 28.03.2022 №508/12-2-04 видану виконавчим комітетом Звенигородської міської ради про період проживання в м. Звенигородка; довідку від 11.04.2022 № 6-44 видану виконавчим комітетом Звенигородської міської ради про період проживання в с. Козацьке; трудову книжку серії НОМЕР_2 ; довідку від 23.03.2022 № 35 видану СВК Козацький про роботу в колгоспі ім. Ілліча з 01.07.1986 по 06.04.1991; диплом НОМЕР_3 про навчання у Шевченківському гідромеліоративному технікумі з 1982 по 1986 роки.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за правилами екстериторіальності прийнято рішення від 19.04.2022 №26, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості періоду постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю - не менше 4 років станом на 01 січня 1993 року. У листі вказано, що згідно доданих до заяви документів страховий стаж позивача становить 29 років 7 місяців та 13 днів, за довідками період проживання в зоні посиленого радіологічного контролю становить 1 рік 8 місяців та 9 днів, оскільки згідно по господарських книг, на підставі яких, виконавчим комітетом Звенигородської міської ради видана довідка, за період з 26.04.1986 по 23.04.1991 позивач був зареєстрований в селі Козацьке Звенигородського району Черкаської області, яке не відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, згідно довідки № 34 робота з липня 1986 року по квітень 1991 року була теж в селі Козацьке.

Не погоджуючись із зазначеним рішення відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає частиною першою та другою статті 26 Закону № 1058 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - вік зменшується на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з приміткою до цієї норми початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Частиною першою статті 44 Закону №1058 обумовлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Згідно зі статтею 9 Закону № 796 (в редакції Закону, яка була чинна на момент видачі позивачу посвідчення категорії 4 Серії НОМЕР_1 від 17.12.1996) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 11 Закону №796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 14 Закону №796 передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 15 Закону №796 підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях.

Відповідно до пункту 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно з пунктом 10 Порядку видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796, є відповідне посвідчення.

Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Вищезазначений правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21.11.2019 у справі №572/47/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85804084), від 15.01.2021 у справі №520/7846/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 94171730).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 17.12.1996 позивачу видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорії 4) серії НОМЕР_1 . У вказаному посвідченні зазначено, пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони на 1 січня 1993 року прожили або працювали у цій зоні не менше 4 років.

Суд наголошує на тому, що матеріали справи не містять доказів визнання недійсним цього посвідчення, як на момент звернення позивачки із заявою про призначення пенсії, так і на момент розгляду даної справи.

Із довідки від 28.03.2022 №508/12-2-04 виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради про період проживання в м. Звенигородка вбачається, що у періоди з 23.04.1991 по теперішній час позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів свідків згідно акту депутата міської ради А.В. Білозерської, громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зареєстровані в м. Звенигородка, позивач дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.04.1987. Згідно довідки від 11.04.2022 № 6-44 виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради убачається, що позивач з 25.03.1986 по 23.04.1991 був зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Згідно з постановою Кабінету Міністрів Української СРС від 23.07.1993 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» м. Звенигородка віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Отже, подані позивачем документи не викликають сумнівів щодо його проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом періоду, достатнього для виникнення права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796, за умови досягнення ним віку, необхідного для такого призначення.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі №580/2303/22, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Черкаської області призначити та виплачувати з 02.04.2022 позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.04.2022 №26 про відмову у призначенні пенсії за віком.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, то суд зазначає наступне.

Судом із матеріалів справи встановлено, що предметом розгляду цієї справи є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.04.2022 №26 про відмову у призначенні пільгової пенсії.

Необхідно зазначити, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за правилами екстериторіальності за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення від 19.04.2022 №26 про відмову у призначенні пенсії, тому саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області є належним відповідачем у справі, як наслідок, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 19.04.2022 №26 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ