Справа № ЗД/460/9/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
16 листопада 2022 року м. Рівне №ЗД/460/9/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з питань забезпечення позову до подання позовної заяви
ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 через свого представника Хильчук К.Ю. звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просять суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:
заборонити ОСОБА_3 відчужувати (продавати) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 .
На обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявниця вказала на очевидні порушення законодавства при здійсненні Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 за заявою власника житлового приміщення.
Також в заяві зазначено, що власником квартири вчиняються дії для виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири, існує велика ймовірність того, що до набрання рішенням суду законної сили, за відсутності зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - відповідач ОСОБА_3 відчужить квартиру іншим особам, що ще більше призведе до втрати позивачами їхнього зв`язку із житлом та права користування ним.
Ознайомившись із заявою позивача про забезпечення адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахування наведеного положення Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.
Частиною 4 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до частини 5 статті 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:
1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;
2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;
3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України;
4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);
5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.
Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати (продавати квартиру), про що накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 .
Однак суд зазначає, що згідно положень ст. 46 КАС України, ОСОБА_3 не може бути відповідачем в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки фізичні особи (не суб`єкти владних повноважень) можуть бути відповідачами в адміністративних справах лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 46 КАС України.
А відтак, вид забезпечення позову, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 151 КАС України (заборона відповідачу вчиняти певні дії) не застосовний в даному випадку.
Щодо виду забезпечення позову, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 151 КАС України (заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору), то суд зазначає таке. Предметом спору позивач визначив дії Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 за заявою власника житлового приміщення. Забезпечити позов позивач просить шляхом заборони ОСОБА_3 відчужувати (продавати) квартиру, про що накласти арешт. А відтак, вид забезпечення позову, про який просить позивач, не стосується предмета спору.
Крім того, суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, шляхом збереження існуючого до винесення оскаржуваного рішення положення. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Із вищенаведеного слідує висновок, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить суд заборонити ОСОБА_3 відчужувати (продавати) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 .
При цьому, предметом позову у заяві ОСОБА_1 визначено:
визнання протиправними дій Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення;
зобов`язання Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради скасувати відомості про зняття ОСОБА_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення, та поновити її зареєстроване місце проживання за цією адресою;
визнання протиправними дій Управління: забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради щодо зняття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 20.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення;
зобов`язати Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради скасувати відомості про зняття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 01.10.2022 за заявою власника/співвласників житлового приміщення.
Тобто, обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає предмету спору.
Суд зауважує, що оцінити «протиправність» або «правомірність» дій відповідача суд зможе тільки під час розгляду справи по суті.
А тому наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 16 листопада 2022 року

Суддя С.М. Дуляницька