Справа № 640/6851/22
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Київ № 640/6851/22

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 10.11.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 10.11.2021 року та стягнути заборгованість, яка склалася внаслідок припинення виплат з 10.11.2021, здійснивши виплату заборгованості невідкладно та однією сумою.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо припинення пенсії та вимагає поновити виплату пенсії з причини того, що нова редакція положень законодавства, яка набрала чинності 10.11.2021 та передбачає припинення виплати пенсії працюючим пенсіонерам, має застосуватись лише до тих пенсіонерів, які розпочинають роботу після набрання чинності цією нормою. В іншому випадку, такі норми обмежують вже існуючі права позивача на пенсійне забезпечення, а тому не мають застосовуватись відповідно до статті 58 Конституції України.

Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву. Про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд здійснює розгляд справи за наявними у матеріалах доказами.

Повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до наказу Служби безпеки України від 30.07.2015 № 668-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас, у зв`язку з чим останній перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Наказом від 24.11.2015 № 86-Н ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника інформаційно-аналітичного відділу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро України.

10 листопада 2021 року набрав чинності Закон України від 19.10.2021 № 1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», яким серед іншого було внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, згідно із яких частину другу статті 2 після слів «до Національної поліції» доповнити словами «Національного антикорупційного бюро України».

ОСОБА_1 направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлення від 29.11.2021, у якому зазначив, що внесення змін до Закону № 2262-ХІІ, які набрали чинності 10.11.2021, не можуть бути підставою для призупинення його пенсії в силу статті 58 Конституції України.

Листом від 31.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для продовження виплати йому пенсії за нормами Закону № 2262-ХІІ у зв`язку з проходженням служби в Національному антикорупційному бюро України. Крім того, відповідач повідомляє, що за період з 10.11.2021 по 31.12.2021 сума надміру виплачених коштів становить 21876,05 гривень.

Позивач, вважаючи, що відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії з урахуванням визначеного довідкою уповноваженого органу розміру грошового забезпечення, звернувся з цим позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Умови пенсійного забезпечення визначені у статті 2 Закону № 2262-ХІІ, частиною першою якої визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Разом з тим, на час призначення позивачу пенсії у 2015 році редакція частини другої статті 2 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Надалі, 10.11.2021 набрав чинності Закон України від 19.10.2021 № 1810-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо приведення статусу Національного антикорупційного бюро України у відповідність з вимогами Конституції України», яким було внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими частину другу статті 2 після слів «до Національної поліції» доповнено словами «Національного антикорупційного бюро України».

Таким чином, на час виникнення спірних відносин у цій справі редакція частини другої статті 2 Закону № 2262-ХІІ визначає, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

При цьому, частиною третьою цієї ж статті Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Зазначений у частині третій цієї статті порядок збереження, нарахування та виплати пенсій поширюється на пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, прийнятих на службу на посади поліцейських до підрозділів поліції особливого призначення.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп).

З огляду на викладене, нова редакція частини другої статті 2 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою правило припинення виплати пенсії на період проходження служби у разі повторного прийняття на військову службу розповсюдилось також на службовців Національного антикорупційного бюро України, може застосовуватись лише для тих службовців, які призначаються на посади після набрання чинності новою редакцією, тобто після 10.11.2021.

При цьому, застосування зазначеного вище нового порядку регулювання до пенсіонерів, які вже працювали в органі станом на 10.11.2021, є неправомірним з огляду на принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

З урахуванням наведеного суд не може визнати законними дії ГУ ПФУ щодо припинення виплати позивачу пенсії з 10.11.2021.

Аналогічний правовий висновок було підтримано у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 по справі № 640/4067/22.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості, яка склалася внаслідок припинення виплат з 10.11.2021, суд зазначає, що задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача поновити та виплатити позивачу пенсію, починаючи з 10.11.2021, призведе до виплати позивачу пенсії в належному обсязі, відтак підстав для задоволення вимог в цій частині судом не встановлено, оскільки задоволення позовних вимог зазначеним шляхом є достатнім та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача.

Крім того, задоволенню не підлягає позовна вимога про зобов`язання відповідача провести виплату позивачу перерахованої пенсії одноразово одним платежем, оскільки позовна заява не містить будь-яких доводів та аргументів на обґрунтування таких вимог; спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень, не визначений в спірних правовідносинах нормативно, а після набрання чинності рішенням суду в межах даної справи, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і загальною (однією) сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці; розв`язання спору на майбутнє процесуальним законодавством не передбачено.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 10.11.2021.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов