Справа № 500/3426/22
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3426/22

16 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області про визнання протиправною відмови у зарахуванні попередньої роботи до стажу служби та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду 29.09.2022 звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області (далі - відповідач/ТУ ССО у Тернопільській області), в якій позивачка просила суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області, яка виразилась у відмові зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Державній виконавчій службі Тернопільської області з 16.12.2005 по 23.03.2007; Головному управлінні юстиції у Тернопільській області з 26.03.2007 по 25.02.2015; Головному територіальному управлінні юстиції у Тернопільській області з 25.02.2015 по 31.10.2019; територіальному управлінні Служби судової охорони у Тернопільській області з 01.11.2019 по 20.05.2020;

2. Зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Державній виконавчій службі Тернопільської області з 16.12.2005 по 23.03.2007; Головному управлінні юстиції у Тернопільській області з 26.03.2007 по 25.02.2015; Головному територіальному управлінні юстиції у Тернопільській області з 25.02.2015 по 31.10.2019; територіальному управлінні Служби судової охорони у Тернопільській області з 01.11.2019 по 20.05.2020.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що аналіз пункту 5 Положення про проходження служби співробітниками служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосудді від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (далі - Положення), пункту «и» частини першої статті 17 статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року №2262-ХІІ та абзац 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - постанова КМУ №393) закріплюють за особою право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. При цьому, не затвердження головою Служби судової охорони переліку посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, не може ставити під сумнів набуте у встановленому законом порядку право особи на зарахування стажу. На думку позивачки, не виконання посадовими особами своїх обов`язків не може перешкоджати особі в реалізації її законних прав, якщо при цьому така особа діяла законно.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що не ставить під сумнів зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. Проте, свою відповідач мотивує тим, що на теперішній час перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, не затверджений Головою Служби судової охорони, тому зазначений позивачкою час роботи в державних органах не може бути зарахований до стажу служби в Службі судової охорони.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви та клопотання сторін.

29.09.2022 позивачкою подано позовну заяву через систему «Електронний суд». Здійснено автоматизований розподіл справи. Визначено головуючого суддю Баб`юка П.М.

03.10.2022 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, якою позовну заяву прийнято до розгляду. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.10.2022 подано відзив на позовну заяву.

Обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 01 листопада 2019 року була прийнята на роботу в територіальне управління служби судової охорони у Тернопільській області на посаду провідного інспектора (з дипломом спеціаліста) відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області відповідно до наказу ТУ ССО у Тернопільській області № 36 о/с від 31 жовтня 2019 року.

Наказом Служби судової охорони № 234 о/с від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 було присвоєне первинне спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони.

20 травня 2020 року згідно з наказом ТУ ССО у Тернопільській області №140 о/с від 18 травня 2020 року позивача було звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

21 травня 2020 року позивача прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду провідного спеціаліста відділу по роботі з персоналом територіального управління служби судової охорони у Тернопільській області (наказ ТУ ССО у Тернопільській області №155 о/с від 21 травня 2020 року).

На даний час ОСОБА_1 обіймає посаду провідного спеціаліста відділу по роботі з персоналом територіального управління служби судової охорони у Тернопільській області. Діюче спеціальне звання - капітан Служби судової охорони, присвоєне наказом Служби судової охорони № 128 о/с від 28 лютого 2022 року.

13 вересня 2022 року позивачка звернулася до керівництва територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області з рапортом №50.05-179/вн щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони періодів попередньої роботи в державних органах, зокрема:

1. Державна виконавча служба Тернопільської області: з 16.12.2005 по 23.03.2007 (01 рік 03 місяці 07 днів);

2. Головне управління юстиції у Тернопільській області: з 26.03.2007 по 25.02.2015 (07 років 10 місяців 29 днів);

3. Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області: з 25.02.2015 по 31.10.2019 (04 роки 08 місяців 06 днів);

4. Територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області: з 01.11.2019 по 20.05.2020 (00 років 06 місяців 19 днів).

Загальний стаж роботи в державних органах становить 14 років 05 місяців 01 день.

Листом, за підписом начальника територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області, «Про розгляд звернення» від 26 вересня 2022 року №50.06-323, мене поінформовано про те, що на теперішній час перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, не затверджений Головою Служби судової охорони, тому зазначений мною час роботи в державних органах не може бути зарахований до стажу служби в Службі судової охорони.

Вважаючи дану відмову протиправною позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Зміст спірних правовідносин.

Отже, між сторонами виник спір, який стосується порядку зарахування стажу роботи в державних органах до стажу роботи в Службі судової охорони.

Норми права, які суд застосовує до спірних правовідносин.

Конституція України, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (із змінами, далі - Закон №1402-VIII), визначає наступне.

Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (стаття 161).

До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю (стаття 162-1).

Рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яке визначення порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони.

Даним Положенням унормовано наступне.

Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (пункт 5).

Пункт 5 Положення містить бланкетну норму до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1999 року №2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Отже, приписи даних норм підлягають застосуванню під час вирішення даного спору.

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзац 12 пункт 1 постанови КМУ №393, передбачає, що час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення працівникам Служби судової охорони, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

Приписам даного Порядку №384, передбачено таке.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників ССО, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).

Грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат (пункти 8, 9 розділу І Порядку №384).

Надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови № 289. Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня. До вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постановою № 393 (пункти 17-19 розділу ІІ Порядку №384).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Вирішення даного спору знаходиться в площині двох питань: (1) чи має позивачка право на зарахування стажу роботи в державних органах до стажу роботи в Службі судової охорони; (2) якщо позивачка набула таке право, то, чи може реалізація зазначених визначених законом гарантій ставитись у залежність від виконання (невиконання) державним органом (посадовими особами) своїх обов`язків.

Щодо того, чи набула позивачка право, яке просить захистити в судовому порядку.

Аналіз пункту 5 Положення, пунктів 17-19 Порядку №384, пункту «и» частини першої статті 17 статті 17 Закону №2262-ХІІ та абзацу 12 пункту 1 постанови КМУ №393 дають підстави дійти висновку, що даними нормами права, визначено за особою право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, стажу (часу) роботи в державних органах. При цьому, таке право закріплено органом законодавчої влади в Законі №2262-ХІІ, порядок його підтвердження, визначено органом виконавчої влади в постанові КМУ №393, а порядок його реалізації - Порядком №384 та Положенням.

Оскільки, спірним в даному випадку, є питання наявності або відсутності такого права, то суд не вдаватиметься в надмірну деталізацію порядку реалізації такого права особи /в процедуру видання керівником відповідного організаційно-правового акту про встановлення стажу/.

Щодо відсутності перелік посад середнього і вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах.

Суд звертає увагу сторін, що раніше перед судовою практикою ставилось на вирішення подібне питання.

В контексті цього, суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (пункти 24-31), якою запроваджено новий підхід до визначення подібності правовідносин під час застосування практики Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду вказала, що подібність правової ситуації, яка потребує вирішення, є основоположним при виборі релевантних правових позицій Верховного Суду.

З огляду на це, суд звертає увагу на таке.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо не затвердження державним органом списку посад, який зараховується стаж для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 04.10.2018 у справі №819/1695/16 тощо).

Зокрема, КАС ВС послідовно виходив з наступного:

« (…) Закон № 2262-XII встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Отже, посилання відповідача на відсутність затвердженого переліку посад, як на підставу відмови позивачу у зарахуванні до вислуги років для призначення пенсії часу попередньої роботи в державних органах суд до уваги не бере.

Правова проблема, яку раніше вирішив Верховний Суд у своїх рішення, шляхом формування сталої судової практики, є аналогічна за своїм юридичним змістом тій, яку повинен вирішити суд сьогодні, в цій справі.

Тож, указані правові висновки суд вважає релевантними з даною справою і застосовує їх під час вирішення спору по суті.

Як уже зазначалось судом у даному рішенні, до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постановою № 393 (пункти 17-19 розділу ІІ Порядку №384).

Відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 статті 17 Закону №2262-ХІІ та абзацу 12 пункту 1 постанови КМУ №393 до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах.

Оскільки наявність у позивача права на зарахування часу попередньої роботи в державних органах до стажу служби у Службі судової охорони підтверджено доказами та встановлено приписами закону, то позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити зарахування вказаного стажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, при розгляді заяви позивача конкретні періоди роботи не аналізувались відповідачем. Відмова стосувалась лише відсутності переліку посад затвердженого Головою Служби.

Таким чином, вимога в частині зарахування конкретних періодів роботи позивача у державних органах є передчасною.

Крім цього, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування вказаного стажу, на думку суду, також задоволенню не підлягає.

Зокрема, відповідач проявив активну поведінку, розглянув звернення позивача та надав відповідь, хоча і відмовив у його задоволенні. Вказане не може вважатись бездіяльністю.

Також, відмовляючи в задоволенні такої заяви послався на положення законодавства які перешкоджають останньому вирішити порушені питання в користь позивача, зокрема, на відсутність переліку посад затвердженого Головою Служби (абзацу 12 пункту 1 постанови КМУ №393).

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За правилами статей 132, 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з ТУ ССО у Тернопільській області належить стягнути в користь позивачки частину понесених судові витрати у справі, у виді судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 копійок.

Керуючись статтями 2, 12, 132, 139, 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони час її попередньої роботи в державних органах відповідно до абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 частину судових витрат у справі, у виді сплаченого судового збору, в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Територіальне управління Служби судової охорони у Тернопільській області (місцезнаходження: вул.Грушевського, 6,м. Тернопіль,46001 );

Головуючий суддя Баб`юк П.М.