Справа № 291/1471/21
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1471/21
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАВ № 538614 від 03 грудня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., мотивуючи тим, що 03 грудня 2021 року о 18 год. 10 хв. він рухався по вул.Білоцерківська в м Козятин автомобілем КАМАЗ 43101 номерний знак НОМЕР_1 . Під час руху його зупинив патруль поліції. На його прохання пояснити причину зупинки, поліцейський ПСРПП ВП №2 ст.сержант ОСОБА_2 , сказав, що він порушив правила дорожнього руху - перевозив дизельне пальне, що належить до категорії небезпечних вантажів, при цьому не мав погодженого маршруту руху, чим порушив вимоги п.п 9.1 Правил перевезення небезпечних вантажів. Після цього поліцейським було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Він намагався пояснити, що правила дорожнього руху не порушував. Проте, постанову про адміністративне стягнення було винесено.

Згідно п. 9.1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів (затверджених наказом МВС № 656 від 04.08.2018 р.), при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи: при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил.

Відповідно до п. 7 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, вантажі підвищеної небезпеки - небезпечні вантажі, що можуть бути використані не за призначенням, а в терористичних цілях та відповідно призвести до тяжких наслідків, зокрема масової загибелі людей або великих руйнувань. Перелік вантажів підвищеної небезпеки визначається згідно з главою 1.10 додатка А до ДОПНВ.

Відповідно Додатку А до ДОПНВ, Паливо дизельне є небезпечним вантажем з номером ООН 1202, класом 3, група упаковки III.

Однак, відповідно п. 1.10.3.1.2 додатку А до ДОПНВ до вантажів підвищеної небезпеки відносяться легко займисті рідини класу 3, але з групами упаковки І та II.

Тобто, Паливо дизельне з номером ООН 1202 не є вантажем підвищеної небезпеки, тому, при його перевезенні не потрібне погодження маршруту руху, на відміну від бензину, або газоліну (ООН 1203), які є вантажем підвищеної небезпеки.

З вказаною постановою він не згоден, оскільки факти, зазначені у ній не відповідають дійсності, а також мають місце порушення норм матеріального та процесуального законодавства України, а тому позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 132-1 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Також направив до суду відповідь на відзив відповідача, в якій зазначив, що відповідач не довів жодного заперечення на вказані підстави з посиланням на нормативні документи (а.с.39-40).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені.

Відповідачем, ГУНП у Вінницькій області, подано відзив на позов в якому він заперечував позовні вимоги позивача, просив відмовити в їх задоволенні, так як вважає оскаржувану постанову законною та винесеною з дотриманням норм законодавства (а.с. 27-32).

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому за вказаних обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 1ст. 132-1 КУпАП зате, що 03 грудня 2021 року о 18 год.10 хв. в м. Козятин по вул.Білоцерківська транспортним засобом - автомобілем КАМАЗ 43101 номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вантаж, а саме - дизельне пальне, що належить до категорії небезпечних, при цьому не мав погодженого маршруту руху, чим порушив вимоги п.п 9.1 Правил перевезення небезпечних вантажів.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 7).

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 та ст.286 КАС України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а саме адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою,з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто зурахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав,свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Конституції України принципу, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

При цьому дорожнє перевезення небезпечних вантажів в Україні здійснюється відповідно до вимог «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», затверджених Наказом МВС України 04.08.2018 р. №656 »Про затвердження деяких нормативно-правових актів з питань дорожнього перевезення небезпечних вантажів» та додатків А,В до ДОПНВ.

Позивач як на підставу заявлених позовних вимог посилається на те, що згідно із вимогами п.п.1 п.9 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки, на транспортній одиниці мають бути, крім іншого погодження маршруту руху. Інше не передбачено. Таким чином погодження маршруту руху (паперове чи електронне) має бути тільки при перевезенні вантажів підвищеної небезпеки.

При цьому, перелік вантажів підвищеної небезпеки наведений у таблиці 1.10.3.1.2 (розділ 1.10.3 додатку А до ДОПНВ стор. 101 ДОПНВ 2021). Згідно зі вказаною таблицею до вантажів підвищеної небезпеки із легкозаймистих рідин класу 3 відносяться легкозаймисті рідини групи упакування І і ІІ при перевезенні в цистернах об`ємом понад 3000 л. Усі паливні дизелі, що мають номер ООН 1202, усіх стандартів з будь-якими температурами спалаху відносяться до небезпечних вантажів класу 3, група упакування ІІІ, тобто малонебезпечні легкозаймисті рідини (Перелік небезпечних вантажів (Таблиця А) та п.п. 2.3.3.1.3 додатку А до ДОПНВ) і не відносяться до вантажів підвищеної небезпеки.

Таким чином, при перевезенні будь-яким видом автомобільного транспорту автомобільними дорогами будь-якої кількості палива дизельного, що мають номери ООН 1202, погодження маршруту руху не є необхідним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог підпункту1пункту 9 Правилдорожнього перевезення небезпечних вантажів,затверджених наказом МВС України від 04.08.2018№ 656 та вчиненняа дмінпорушення передбаченогоч.1ст.132-1КУпАП під час керування транспортним засобом заобставин, що викладені в оскаржуваній постанові представником відповідачадо суду не надано.

Таким чином доводи позивача про те, що при перевезенні будь-яким видом автомобільного транспорту автомобільними дорогами будь-якої кількості палива дизельного, що мають номери ООН 1202, погодження маршруту руху не є необхідним, що свідчить про непорушення ним вимог підпункту 1 пункту 9 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», затверджених наказом МВС України від 04.08.2018 № 656 ,а відтак і вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1ст.132-1КУпАП стороною відповідача належними та допустимими доказами неспростовані.

За даних обставин суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно із вимогами частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 , ч. 1 ст. 139 та ч. 1 ст. 143 КАС України із відповідача в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Вінницькій області підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 496,20 гривні, сплачений позивачем при зверненні із позовом до суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №538614 від 03 грудня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Вінницькій області 496,20 гривень сплаченого судового збору при зверненні із позовом до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: поліцейський ПСРПП ВП№2 Хмільницького РВП ст.сержант поліції Дегтярук Дмитро Миколайович, місце знаходження якого: 22100, вул. Героїв Майдану,30, м.Козятин, Вінницької області;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, який знаходиться за адресою: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна,10.

Суддя О. В. Митюк.