Справа № 357/9488/22
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9488/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 18.09.2022 року поліцейським БПП в м.Біла Церква УПП в Київській області сержантом поліції Лагода А.А. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП України /серії ЕАР №5908372/, якою на позивача піддано штрафу в розмірі 425 грн., за те що вона 18.09.2022 року в м.Біла Церква по вул.Івана Кожедуба, керувала транспортним засобом, без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушила п.2.1 ґ ПДР. Позивач заперечує дані обставини, оскільки поліцейський в даному випадку не мав права вимагати у неї пред`явлення полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, так як будь-яких правил дорожнього руху вона не порушувала, не була учасником дорожньо-транспортної пригоди. Просила суд визнати протиправною та скасувати постанову серії /серії ЕАР №5908372/, від 18.09.2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження закрити.

Ухвалою судді від 18.10.2022 року відкрито провадження у зазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами ст.286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст.268 КАС.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про проведення судового засідання без участі позивача, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 18.09.2022 року поліцейський БПП в м.Біла Церква УПП в Київській області сержант поліції Лагода А.А. виніс відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення /серії ЕАР №5908372/, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.6).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що гр. ОСОБА_1 18.09.2022 року об 14 год.09 хв. по вул.Івана Кожедуба, керувала транспортним засобом, без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного ТЗ, чим порушила п.2.1 ґ ПДР.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення нею п.2.1 ґ ПДР України.

Згідно п.2.1 ґ ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018) згідно з пунктом 2 цих Правил.

Відповідно до п. 2.4 ПДР водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`явити документи зазначені в п. 2.1 ПДР, зокрема, поліс.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що 18.09.2022 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем, була зупинена патрульним інспектором, який не повідомивши причину зупинки попросив надати для перевірки документи, запевнивши позивача, що це звичайна перевірка. Оскільки позивач жодних порушень не вчиняла, на вимогу поліцейського пред`явила посвідчення водія та реєстраційний документ на ТЗ, після чого відповідач повідомив, що відносно неї буде винесено постанову за відсутність полісу обов`язкового страхування. Позивач вважає, що поліцейський висловив незаконну вимогу щодо пред`явлення страхового полісу, оскільки відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.21.2 контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Отже за відсутністю даних випадків працівник патрульної поліції не має права вимагати для перевірки поліс обов`язкового страхування. Натомість, поліцейський, лише, звинуватив позивача у відсутності страхового полісу, не надавши належних доказів. Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови уповноваженою особою, інспектором поліції не встановлено всіх обставин справи, не дотримано вимог КУпАП та порушено процес розгляду справи.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі - ПДР).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо вічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників" від 01.07.2004 року №1961-IV у редакції Закону України від 24.09.2008 p. N 586-VI) передбачено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 21.3 ст. 21 вказаного Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у п.21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеного у постанові від 13.03.2020 року у справі № 161/11159/16-а, суд дійшов висновку, що положеннями статті 53 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, позивачем не виконано вимоги вищенаведеного законодавства, що свідчить про наявність підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі 465/6677/16-а.

У відповідності до п.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач не надала жодного доказу існування в неї полісу страхування станом на 18.09.2022 року, а безпідставність зупинення ТЗ, яким вона керувала, ОСОБА_1 обгрунтовує лише власними поясненнями. Тобто, у даній справі відсутні фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити відсутність адміністративного правопорушення. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач здебільшого оскаржує дії поліцейського щодо протиправної і безпідставної зупинки її ТЗ, однак ніяким чином не спростовує факт відсутності в неї полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій поліцейського та скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч.1 ст.126, ст.280, 283,284, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,139,159, 242-246,250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 /

Відповідач: Департамент патрульної поліції /місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста 3, /

Відповідач: Батальйон патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції Київської області /адреса: вулиця Сухоярська, 18-а, м.Біла Церква, Київська область, 09109/

Рішення надруковано 16.11.2022 року в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. Я. Ярмола