Справа № 160/2927/22
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/2927/22

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року(головуючий суддя Жукова Є.О.) по адміністративній справі № 160/2927/22, розглянутої у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 до 46 комендатури охорони та обслуговування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.02.2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача 46 комендатури охорони та обслуговування(далі комендатури), 3 особи Військової частини НОМЕР_1 ( далі в/ч НОМЕР_1 ), в якому просив визнати протиправною бездіяльність комендатури щодо відмови у здійсненні доплати позивачу 507 647 грн. 51 коп., що складається із недорахованого грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 06.12.2021 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 та 2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2015 - 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року (2102 грн.) та 01.01.2021 року (2270 грн.) і множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704; зобов`язати комендатуру здійснити перерахунок та виплатити позивачу зазначені суми.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням його прав та законних інтересів при звільненні з військової служби.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки належні йому виплати грошового забезпечення та відповідних видів грошової допомоги здійснені при звільненні з військової служби в належних сумах.

Рішенням Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 29.03.2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення, задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 18.10.2018 року по 06.12.2021 року проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , яка зарахована на фінансове забезпечення до комендатури на підставі рішення командуючого Повітряних Сил ЗСУ від 01.06.2021 року № 4665/пз, наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 06.12.2021 року № 276 його виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

На звернення позивача про перерахунок грошового забезпечення та відповідних видів допомоги відповідач листом від 21.01.2022 року №350/172/40/68/ФЕС повідомив, що при звільненні у відповідності до вимог чинного законодавства здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення з 30.01.2020 року по 06.12.2021 року, та відповідних сум грошової допомоги , а тому відсутні підстави для перерахунку та виплати позивачу вищезазначених видів грошового забезпечення та допомоги .

Не погодившись з правомірністю наведених доводів відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місце-вого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення визначаються залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Кабінет Міністрів України ( далі КМУ) 30.08.2017 року прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), що набрала чинності 01.03.2018 року, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент її прийняття (30.08.2017 року) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У примітці 1 Додатку 1 до Постанови № 704 закріплено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

У примітці Додатку 14 до Постанови № 704 визначено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

24.02.2018 року набула чинності постанова КМУ від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), якою пункт 4 Постанови № 704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Після внесення Постановою № 103 змін до пункту 4 Постанови № 704, зміст приміток Додатків 1 та 14 до останньої не було приведено у відповідність із нормою п. 4 цієї Постанови.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103, відновлено дію п.4 Постанови №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 року №1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»( далі Закон №1774-УІІІ)

За змістом п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-УІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів.

Оскільки норма п.3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ за своєю юридичною силою є вищою за положення п. 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, відсутні підстави для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини.

Згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 31.08. 2022 року у справі №120/8603/21-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21 сформулював наступний правовий висновок: з 01.01.2020 року положення п.4 Постанови КМУ №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів; розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом застосування п. 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Оскільки відповідачем при звільненні позивача зі служби розрахунок належних йому сум грошового забезпечення та відповідних видів грошових допомог здійснений без застосування положень п.4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивача є покладання на відповідача обов`язку здійснити перерахунок розміру грошового забезпечення позивача та відповідних видів грошової допомоги на день звільнення, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 за період з 30.01.2020 року по 31.12.2020 року, та з 01.01.2021 року по 06.12.2021 року, з урахуванням виплачених сум.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено ст. 317 КАС України, та прийняття нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 29 березня 2022 року по адміністративній справі № 160/2927/22- скасувати та прийняти постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 46 комендатури охорони та обслуговування щодо нездійснення ОСОБА_1 розрахунку розміру грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 06 грудня 2021 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 та 2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2020 - 2021 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року при звільненні.

Зобов`язати 46 комендатуру охорони та обслуговування здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату розміру грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 06 грудня 2021 року, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 та 2021 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2020 - 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року на день звільнення, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий