Справа № 160/8242/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року Справа № 160/8242/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Н.В.
за участі секретаря судового засіданняТрофімова Б.Д.
представника позивача представника відповідача Юдіної Н.М. Борисенко А.О.
13 червня 2022 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов (зареєстрований 14 червня 2022 року) ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу №458к від 16.05.2022 у частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 572 о/с дск від 18.05.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився;
- поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 19.05.2022;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19.05.2022 до дати фактичного поновлення на посаді;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області відповідно до ст. 371 КАС України;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст. 371 КАС України.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що оскаржувані накази суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не вчинялось жодних дій, які б суперечили основним завданням поліції та вказували на невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Матеріалами службового розслідування не доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції, а висновок за результатами службового розслідування не містить повного та об`єктивного дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та не встановлено вини позивача. Тому наведені накази підлягають скасуванню, позивач поновленню на посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/8242/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху та цією ухвалою запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду докази сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.
27 червня 2022 року, через систему «Електронний суд», до суду від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви до якої додано квитанцію про сплату судового збору, ордер на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/8242/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28 липня 2022 року о 10:30.
У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у щорічній відпустці 28.07.2022 розгляд справи не відбувся. Судове засідання перенесено на 09.08.2022 о 10:30 год.
Протокольною ухвалою суду від 09.08.2022 у зв`язку з надходженням від представника позивача клопотання про відкладення судового засідання для ознайомлення з відзивом, з відміткою про не заперечення проти цього клопотання представника відповідача - відкладено судове засідання на 25.08.22 на 15:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року в задоволенні клопотання представника позивача про повернення відзиву - відмовлено. Клопотання представника відповідача про поновлення процесуального строку щодо надання відзиву - задоволено частково. Продовжено Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області строк для надання відзиву на позовну заяву. Прийнято відзив на позовну заяву по справі №160/8242/22.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 серпня 2022 року о 14:30 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала №2.
Протокольною ухвалою суду від 30.08.2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, надходженням від представника позивача клопотання про відкладення судового засідання - відкладено судове засідання на 13.09.2022 на 14:30.
Протокольною ухвалою суду від 13.09.2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, надходженням від представника позивача клопотання про відкладення судового засідання - відкладено судове засідання на 20.09.2022 на 13:00.
Протокольною ухвалою суду від 20.09.2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, а також надходженням від представника позивача клопотання про відкладення судового засідання відкладено судове засідання на 05.10.2022 об 11:00.
Протокольною ухвалою суду від 05.10.2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, надходженням від представника позивача заяви про відкладення судового засідання - відкладено судове засідання на 25.10.2022 о 13:00.
Протокольною ухвалою суду від 25.10.2022 року у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, про дату, час та місце розгляду справи повідомлених належним чином, надходженням від представника відповідача заяви про відкладення судового засідання - відкладено судове засідання на 08.11.2022 о 13:00.
08 листопада 2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому представник позивача просить суд, позовну вимогу «допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» залишити без розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року в задоволенні клопотання представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду відмовлено.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві та наданих усних пояснень під час слухання справи.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог заперечував з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.03.2021 №117 о/с дск ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено (у порядку просування на службі) на посаду начальника управління захисту інтересів суспільства і держави.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.05.2022 №418к «Про відрядження», у зв`язку з ускладненням оперативної обстановки у прикордонних з Донецькою, Запорізькою та Херсонською областями районах Дніпропетровської області, з метою документування злочинної діяльності осіб, які здійснюють колабораційну діяльність під час режиму воєнного стану, налагодження комунікації з поліцейськими офіцерами громад, організації та проведення необхідних оперативно-розшукових заходів на територіях обслуговування Криворізького РУП ГУНП, відряджено з 06.05.2022 строком на 30 діб для виконання службових завдань з дислокацією у ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП (м. Апостолове) - начальника управління захисту інтересів суспільства і держави ГУНП полковника поліції Шевелька В.М.
Начальником УГІ Головного управління Національної поліції 14.05.2022 подано рапорт, яким начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області повідомлено, що відповідно до отриманої інформації полковник поліції ОСОБА_1 належних заходів щодо виконання поставлених завдань не вжив, а також у період з 06.05.2022 по 08.05.2022 та 13.05.2022 по 14.05.2022 самовільно залишив визначене наказом ГУНП від 05.05.2022 №418к місце несення служби (територію оперативного обслуговування ВП № 8 Криворізького РУП). У зв`язку з чим, клопотав про проведення службового розслідування.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.05.2022 №680 призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни начальником управління захисту інтересів суспільства і держави ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 .
За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 16.05.2022 «Про результати проведення службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни начальником управління захисту суспільства і держави ГУНП полковником поліції ОСОБА_1 та старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах цього ж управління підполковником поліції ОСОБА_2 , допущених у період з 06.05.2022 по 14.05.2022».
Згідно змісту висновку дисциплінарною комісією запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пункту 7 розділу II Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 №672, що виразилось у відсутності на робочому місці більше 3 годин 07.05.2022, не перебуванні у населеному пункті, до якого було відряджено 08.05.2022, а також неналежному виконанні заходів, спрямованих на документування злочинної діяльності осіб, які здійснюють колабораційну діяльність під час режиму воєнного стану, організації та проведенні необхідних оперативно-розшукових заходів на території обслуговування Криворізького РУН ГУНП, визначених наказом ГУНП від 05.05.2022 № 418к, в умовах воєнного стану, тобто вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до начальника управління захисту інтересів суспільства і держави ГУНП полковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
На підставі вказаного висновку прийнято наказ №458к від 16.05.2022, яким, у тому числі, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.
Наказом від 18.05.2022 №572 о/с дск полковника поліції ОСОБА_1 (0045555) начальника управління захисту інтересів суспільства і держави звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) та з урахуванням Закону України «Про правовий режим воєнного стану» з 18 травня 2022 року.
Крім того, наказом №572 о/с дск від 18.05.2022 визначено суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився у розмірі 4482,83 грн.
Вказана сума згідно довідки №255/5/22 від 18.05.2022 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування строк носіння (експлуатації) яких не закінчився складається з наступних предметів: куртка спеціальна 1121,62 грн., напівкомбінезон 272,08 грн., черевики демісезонні 599,03 грн., куртка спеціальна 2490,10 грн.
Не погоджуючись з вказаними наказами щодо звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
У відповідності до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У відповідності до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною 5 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Предметом позову є накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №458к від 16.05.2022 та № 572 о/с дск від 18.05.2022.
З даним позовом позивач звернувся до суду 13.06.2022, тобто в межах місячного строку звернення, що визначений для вказаної категорії справ.
Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з вимогами статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.
Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до вимог частини першої статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Вимогами частини другої статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Правилами етичної поведінки поліцейських, що затверджені наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 (далі - Правила), передбачено, що поліцейський, під час виконання службових обов`язків, повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі також Дисциплінарний статут).
Відповідно до вимог статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Вимогами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
За умовами статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:
внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;
повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;
надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;
ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;
недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;
недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;
втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;
розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;
порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;
перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку.
За пунктом 3 розділу V Порядку №893 строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
За п. 4 розділу ІІ Порядку №893 у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).
Згідно п. 1-4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно п. 2 розділу IV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:
надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;
ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;
користуватися правничою допомогою, послугами представника.
Відповідно до п. 13, 14 розділу V Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.
Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.
Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.
Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.
Тобто, вказаними нормами визначено право особи на захист відносно якої проводиться службове розслідування та яким чином повинно бути забезпечено. Зокрема, визначено право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а не його обов`язок, надавати пояснення з приводу питань, відносно яких проводиться службове розслідування.
Відповідно до п. 1, 2, 7, 9 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.
У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.
Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.
Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
Згідно п. 1 розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного у вчиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Аналогічного змісту вимоги до проведення службового розслідування визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а, у подібних правовідносинах, суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо суті обставин, які встановлені дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування.
Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №620/397/21 зазначив, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.
Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Досліджуючи, чи прийняті оскаржувані накази відповідача у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, суд зазначає про таке.
Згідно змісту оскаржуваних наказів, позивача звільнено за недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пункту 7 розділу II Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженої наказом МВС України від 02.08.2017 №672, що виразилось у відсутності на робочому місці більше 3 годин 07.05.2022, не перебуванні у населеному пункті, до якого було відряджено 08.05.2022, а також неналежному виконанні заходів, спрямованих на документування злочинної діяльності осіб, які здійснюють колабораційну діяльність під час режиму воєнного стану, організації та проведенні необхідних оперативно-розшукових заходів на території обслуговування Криворізького РУН ГУНП, визначених наказом ГУНП від 05.05.2022 № 418к, в умовах воєнного стану, тобто вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений.
Норми чинного законодавства, які є спеціальними у даних правовідносинах, не врегульовують питання звільнення зі служби в поліції внаслідок невиходу на службу працівника поліції без поважної причини (прогулу), а відповідно, за загальним правилом, до таких правовідносин підлягають застосування норми трудового законодавства, які регулюють питання ініціювання звільнення працівника роботодавцем за невихід на роботу без поважної причини, якими, у даному випадку, є приписи Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Роблячи такий висновок, адміністративним судом враховано рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 за №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) за змістом якого встановлено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Отже, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.
Так, у відповідності до приписів п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Судом встановлено, що рапортом начальника СВ ВП №8 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області від 14.05.2022 повідомлено ГУ НП в Дніпропетровській області про відсутність ОСОБА_1 у відділенні поліції саме 14.05.2022. У цьому рапорті також зазначається, що з 06.05.2022 до 13.05.2022 ОСОБА_1 разом з особовим складом СКП ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області активно виконував покладені на нього завдання.
Відтак, підстави стверджувати про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 з 07.05.2022 до 13.05.2022 відсутні.
Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 КЗпП України при шестиденному робочому тижні - один вихідний день. Загальним вихідним днем є неділя.
Ця норма КЗпП України узгоджується з Наказом від 20.04.2022 за №604 (зі змінами внесеними Наказом від 05.05.2022 за №652), у якому встановлено для працівників поліції шестиденний робочий тиждень, де відміняються вихідний день - субота та святкові дні.
Відповідно до Інструкції про службові відрядження поліцейських у межах України на поліцейського, який перебуває у службовому відрядженні, поширюється режим робочого часу того органу (підрозділу) поліції чи державного органу, підприємства, установи або організації, до якого (якої) він відряджений.
Вихідний день надається для відпочинку, поліцейський має право використати його на свій розсуд.
Таким чином, посилання відповідача на відсутність ОСОБА_1 на службі 08.05.2022 (неділя) є безпідставним.
До того ж в основу проведеного службового розслідування не покладено жодного документу, який би свідчив про відсутність позивача на службі з 06.05.2022 до 13.05.2022.
Щодо відсутності позивача на службі з 14.05.2022 по 27.05.2022, судом встановлено таке.
Позивач з 14.05.2022 до 16.05.2022 проходив амбулаторне лікування у державній установі «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області», що підтверджується довідкою №033111 про тимчасову непрацездатність поліцейського.
У період з 16.05.2022 до 27.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР.
Рапортом від 14.05.2022 №8/166-2022 про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 повідомив начальника ГУНП в Дніпропетровській області про перебування на лікарняному.
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 (п. 1.2 Інструкції № 455).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 у справі №205/4196/18.
Таким чином, позивачем надано належні та достатні докази відсутності його на службі у період з 14.05.2022 по 27.05.2022.
Стосовно встановленого під час проведеного службового розслідування неналежного позивачем виконання заходів, спрямованих на документування злочинної діяльності осіб, які здійснюють колабораційну діяльність під час режиму воєнного стану, організації та проведені необхідних оперативно-розшукових заходів на території обслуговування Криворізького РУП ГУНП, визначених наказом ГУНП від 05.05.2022 №418к, в умовах воєнного стану, судом встановлено таке.
У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
поважати і не порушувати прав і свобод людини;
надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до Положення про управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.03.2021 за № 543 Управління захисту інтересів суспільства та держави є структурним підрозділом кримінальної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який з метою вирішення завдань здійснює оперативно-розшукову діяльність із виявлення, попередження та припинення правопорушень, які посягають на громадську безпеку та порядок, права і свободи людини і громадянина.
Відповідно до п. 6 Положення з питань службової та оперативно-розшукової діяльності управління підпорядковується начальникові Департаменту захисту інтересів суспільства і держави Національної поліції України (далі - Департамент), та його заступникам, начальнику ГУНП в Дніпропетровській області, та за дорученням - заступнику начальника ГУНП, який координує і контролює діяльність кримінальної поліції.
Матеріалами справи підтверджено, що 14.05.2022 позивач направив повідомлення до Департаменту, що за час перебування у відрядженні з 06.05.2022 по 13.05.2022 (включно) була проведена наступна організаційна, оперативно-розшукова та розвідувальна робота:
з метою документування злочинної діяльності осіб, які здійснюють колабораційну діяльність під час режиму воєнного стану, налагоджені комунікації з поліцейськими та посадовими особами зазначеного району;
з метою отримання оперативної інформації щодо місць, кількості, ворожої техніки, живої сили противника, координат, напрямків пересування тощо, налагоджена агентурна робота на приграничних з Херсонською, Запорізькою, Миколаївською областях районах та на окупованих територіях, а саме: Великоолександрівський, Бериславський, Нововоронцовський, Високопольський, Вознесенський район (с. Сергеєвка, с. Мала Шестерня, с. Високопілля, с. Добрянка, с. Ольгіно, с. Мала Костромка, с. Українка, с. Мала Шестерня, с. Князівка, с. Тополине, с. Нововоронцовка тощо).
У ході проведення оперативно-розшукових та розвідувальних заходів отримані наступні результати:
через організовану агентурну мережу та особистим пошуком отримано 56 оперативно значимих інформацій щодо кількості ворожої техніки, місць розташування БК, БМП, САУ, ПВО та іншого ОВТ, а також розміщення живої сили; маршрути пересування колон, координати розташування штабів командування противника, точки ведення вогню противника тощо, про що сформовано відповідні звіти, які згідно вказівки систематично відправлялися до Координаційного штабу Департаменту захисту інтересів суспільства і держави НПУ та на адресу чергової частини ДЗІСД за вих. №8/149-2022 від 07.05.2022; №8/150-2022 від 09.05.2022; №8/151-2022 від 10.05.2022; №8/152-2022 від 10.05.2022; №8/154-2022 від 10.05.2022; №8/155-2022 від 11.05.2022; №8/157-2022 від 11.05.2022; №8/158-2022 від 12.05.2022; №8/159-2022 від 12.05.2022; №8/162-2022 від 13.05.2022; №8/163-2022 від 13.05.2022; №8/164-2022 від 14.05.2022; №8/165-2022 від 14.05.2022, з подальшим інформуванням ЗСУ та ГУР МО;
проведеними розвідзаходами отримано інформацію відносно особи, яка діючи в групі, заїхала на територію України з РФ на початку війни для виконання завдань російської пропаганди, а саме: організацію і здійснення колабораційної діяльності, розповсюдження ідей «руського миру». Матеріали зареєстровано в журналі єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» у відділенні поліції № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за №1138 від 13.05.2022;
отримана оперативна інформація відносно осіб серед місцевого населення окупованих територій, які здійснюють співпрацю з окупантами, та займаються мародерствами. Інформація відпрацьовується.
Вказане повідомлення надано до Головного управління 14.05.2022 (субота) та зареєстровано 16.05.2022 (понеділок), що підтверджується відповідною відміткою на ньому.
Проте, вказане повідомлення не враховане комісією під час складення висновку від 16.05.2022.
Крім того, означене повідомлення не долучене до матеріалів службового розслідування після складання висновку.
Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.
Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.
Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 «в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень».
Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Отже, проаналізувавши наведене вище, в контексті встановлених обставин в справі суд дійшов висновку, що службове розслідування відносно позивача було проведено не повно та не об`єктивно, без з`ясування всіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, без встановлення дійсних причин і умов його вчинення. Не в повній мірі не враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, відсутність негативних наслідків, особу позивача, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.
Зазначене у своїй сукупності дає підстави суду для висновку про протиправність оскаржуваних наказу №458к від 16.05.2022 у частині пункту 1 та наказу №572 о/с дск від 18.05.2022.
Також судом враховано, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби (ч. 4 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Проте, оскаржувані накази прийняті відповідачем 16.05.2022 та 18.05.2022, тобто у період тимчасової непрацездатності позивача.
Жодних змін до вказаних наказів не внесено, таких доказів не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
З огляду на встановлені судом обставини щодо протиправності оскаржуваних у даній справі наказів, суд дійшов висновку, що похідна вимога про поновлення позивача на займаній посаді підлягає задоволенню.
При цьому, згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Нормами Закону України «Про Національну поліцію» не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, а тому судом до спірних правовідносин вірно застосовано положення Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх обов`язків.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.
При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто, створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Таким чином, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. При цьому мається на увазі не формальне, а фактичне забезпечення поновленому працівнику доступу до роботи і можливості виконання своїх обов`язків».
Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наказом від 18.05.2022 №572 о/с дск ОСОБА_1 звільнено з 18 травня 2022 року.
Відтак, належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 19.05.2022 (перший робочий день після звільнення позивача).
Стосовно частини позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 за №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.
Отже, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини.
Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Верховний Суд у постанові 28 квітня 2022 року у справі № 806/1914/17 зазначив, що про протиправність застосування судами до спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» з огляду на те, що на момент звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ (22.06.2017) норми спеціального нормативно-правового акта, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, набрали законної сили.
Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).
Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 14.01.2014 у справі №21-395а13, сформулював правову позицію, згідно якої суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за встановленими законодавством правилами.
Верховний Суд підтримує цю позицію, зокрема, у постановах від 14.03.2018 у справі № 822/1832/16, від 24.10.2018 у справі №820/5932/16, від 19.06.2019 у справі №2-а-1648/00 (2-а/215/15/16), від 01.09.2019 у справі №820/1446/17 та ін., та звертає увагу, що при визначенні розміру такого заробітку суд повинен навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до наявної у справі довідки про грошове забезпечення позивача №2721 від 04.10.2022 грошове забезпечення начальника управління захисту інтересів суспільства і держави ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_1 у місячному розмірі станом на день звільнення - 18.05.2022 року складало: посадовий оклад: 3 600,00 грн; оклад за спеціальне звання: 2 400,00 грн; надбавка за стаж служби в поліції: 2 700,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень: 540,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби: 6 960,00 грн.; доплата до посадового окладу за науковий ступінь: 180,00 грн.
Разом розмір місячного грошового забезпечення становить: 16 380,00 грн.
З сум нарахованого грошового забезпечення поліцейських утримується військовий збір 1,5% та податок на доходи фізичних осіб (18%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 №44 підлягає повній компенсації.
Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 520,46 грн. (з розрахунку: 528,39 грн. - 95,11 грн. (18% податок на доходи фізичних осіб) + 95,11 грн. (компенсація податку на доходи фізичних осіб) 7,93 грн. (1,5 % військовий збір).
Зміст вказаної довідки щодо визначеного у ньому розміру грошового забезпечення позивачем у ході судового розгляду справи не оскаржуються.
Як вже встановлено судом, позивача звільнено з займаної посади наказом №572 о/с дск - 18.05.2022.
Таким чином, період вимушеного прогулу становить з 19.05.2022 р. (перший робочий день після звільнення позивача) по 08.11.2022 р. (дата прийняття судового рішення), що складає 174 календарних днів, з яких (травень 13 днів, червень 30 днів, липень - 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 08 днів).
Відповідно, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обчислена згідно з Порядком №260, складає 90 560,04 грн. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду:
про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;
поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового утримання в межах стягнення за один місяць в розмірі слід звернути до негайного виконання.
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
При цьому, вимога про визнання протиправним та скасування наказу в частині накладення дисциплінарного стягнення на позивача у виді звільнення зі служби в поліції є вимогою немайнового характеру та в межах вказаної позовної вимоги позивач не є звільненим від сплати судового збору у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
Згідно квитанції від 24.06.2022 позивачем сплачено судовий збір за вказану вимогу немайнового характеру у розмірі 992,40 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу №458к від 16.05.2022 року у частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ №572 о/с дск від 18.05.2022 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.
Поновити полковника поліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 19.05.2022 року.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення полковника поліції ОСОБА_1 на посаду начальника управління захисту інтересів суспільства і держави Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 19.05.2022 року.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 листопада 2022 року.

Суддя Н.В. Боженко