Справа № 420/14984/22
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Одеській області), в якому просить:

визнати протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо неврахування до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 по 20.12.2001, періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010 і не проведення перерахунку пенсії;

зобов`язати ГУПФУ в Одеській області зарахувати в трудовий стаж для обчислення пенсії період роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 по 20.12.2001;

зобов`язати ГУПФУ в Одеській області зарахувати в трудовий стаж для обчислення пенсії період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010;

зобов`язати ГУПФУ в Одеській області перерахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 пенсію з урахуванням періоду роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 по 20.12.2001 і періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.11.2020 позивач звернувся до Болградського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії за віком. Згідно з заявою від 04.11.2020 року позивачу призначена пенсія за віком з 28 вересня 2020 року, яку обчислено відповідно до Закону на підставі наданих документів, як працюючий особі при страховому стажі 25 років 9 місяців/стаж враховано по 30.09.2020 середньоденному заробітку 7979,76 грн визначеному за періоди з 01.05.1990 по 30.04.1995 згідно з довідкою про заробітну плату з 01.01.2002 по 30.09.2009 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становить 2154,79 грн. Не враховано в страховий стаж для обчислення пенсії період роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 по 20.12.2001 та період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010 в повному обсязі. 25.08.2022 позивач звернувся до ГУ ПФ України в Одеській області із заявою про надання роз`яснень щодо не врахування до стажу в повному обсязі періоду роботи підприємцем 01.01.2004-31.12.2010 та періоду роботи по трудовій угоди 10.12.1995-20.12.2001.

Згідно листа заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 07.09.2022 за №14546-12384/Ш-02/8-1500/22, листів від 15.09.2021 № 16676-17186/Ш-02/8-1500/21 та від 12.05.2021 № 7587-7434/Ш-02/8-1500/21 до страхового стажу не враховано період роботи з 10.12.1995 по 20.12.2001 у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , оскільки записи про зазначений період роботи внесені до трудової книжки з порушенням п. 2.21-1 Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 № 110, а саме не засвідчені підписом посадової особи органу державної служби зайнятості та не засвідчені його печаткою, а також немає підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за вказаний період.

Вказану відмову позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 20.10.2022 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31.10.2022 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 10.12.1995 по 20.12.2001, оскільки відповідні записи внесені до трудової книжки з порушенням п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, тобто не засвідчені підписом посадової особи та печаткою органу державної служби зайнятості. Позивачу повідомлено про необхідність надання довідки про сплату страхових внесків. Наданий трудовий договір теж не засвідчений печаткою відповідного центру зайнятості. Крім того, періоди з 01.01.2004 по 31.12.2010 згідно розрахунку стажу позивачу зараховано у відповідності до сплачених внесків.

Згідно п. 2.1 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного внеску, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, який вступив в дію з 01.01.2004 (далі - Закон №1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Зарахування страхового стажу здійснюється з врахуванням законодавчих норм визначених Законом №1058, на підставі відомостей персоніфікованого обліку, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058.

Таким чином, з 1 січня 2004 стаж напряму пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До 1 січня 2004 стаж вимірювався часом роботи (і це був трудовий стаж), після цієї дати - сумою фактично сплачених страхових внесків.

Тобто, з 1 січня 2004 враховується не трудовий, а страховий стаж. Стаття 24 Закону №1058 визначає періоди, з яких складається страховий стаж. Частина 4 статті 24 передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

В реєстрі застрахованих осіб, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) відсутня належна інформація про таку роботу, тобто страхові внески за ОСОБА_1 у встановленому законодавством розмірі не сплачувались, відповідна звітність до органу Пенсійного фонду не надавалась.

Головним управлінням правомірно не зараховано до страхового стажу відносно ОСОБА_1 періоди роботи з 10.12.1995 по 20.12.2001 та з 01.01.2004 по 31.12.2010 у зв`язку з відсутністю належних повноважень в підтвердженні страхового стажу роботи. Такі повноваження законодавцем покладено на Болградську філію Державного центру Одеського обласного центру зайнятості та на страхувальника, тобто на фізичну особу - підприємця, де працював позивач, в тому числі на нього самого (незважаючи на факт зняття з обліку таких осіб).

Щодо стягнення витрат на оплату судового збору з Головного управління відповідач зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Також вказує на порушення позивачем строків звернення до суду, оскільки з позовом звернувся у 2022 році, а позовні вимоги стосуються зарахування до стажу спірного періоду роботи після отримання пенсії за заявою від 04.11.2020. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 28.09.2020 отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії обчислено з врахуванням страхового стажу 25 років 09 місяців.

На електронне звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 07.09.2022 № 14546-12384/Ш-02/8-1500/22 повідомило, що період з січня 2004 року враховано до страхового стажу згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно сплаченим страховим внескам. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, а також робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків. Зарахування періоду роботи у ПП ОСОБА_2 з 10.12.1995 по 20.12.2001 можливо за умови підтвердження сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за вказаний період.

Отже, відмову ГУПФУ в Одеській області щодо зарахування періодів роботи з 10.12.1995 по 20.12.2001 та з 01.01.2004 по 31.12.2010 до страхового стажу, позивач вважає протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Умови призначення пенсії за віком визначає ст. 26 Закону № 1058.

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначає ст. 24 Закону № 1058.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За правилами ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01 січня 2004 року види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначала ст. 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру виконуваної роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (зокрема, уточнюючих довідок, відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

На час звернення позивача за призначенням пенсії, тобто станом на 28.09.2020, Порядок № 22-1 діяв в редакції від 15 березня 2019 року.

Документи, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, визначені п. 2.1. Порядку № 22-1.

Так, згідно з пп. 2 п. 2.1. Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії, крім іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

П. 4.1. Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з приписами п. 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідно до п. 1.7. Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону.

Відповідно до п. 4.3. Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з п. 4.7. Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Судом встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці позивач з 10.12.1995 по 20.12.2001 працював у ПП ОСОБА_2 по трудовій угоді від 10.12.1995.

Відповідно до листа Болградської філії Одеського обласного центру зайнятості від 18.01.2021 № 31/15-03 реєстрація трудових договорів між працівниками та фізичними особами, які використовують найману працю, у Болградському районі розпочалася з 17.08.2001. До цієї дати служба зайнятості, а ні трудові договори, а ні трудові угоди не реєструвала. Трудова угода між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та найманим працівником ОСОБА_1 в Болградському районному центрі зайнятості не зареєстрована.

Крім того, вимога щодо підтвердження підписом і засвідчення печаткою посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір, унесених фізичною особою до трудових книжок записів, з`явилась у законодавстві лише з 27.06.2001, коли набули чинності зміни Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яку було доповнено пунктом 2.20-1 згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики, Міністерства юстиції України №259/34/5 від 08.06.2001 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.06.2001 за №555/5746) «Про внесення змін та доповнень до наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58».

Таким чином, доводи відповідача щодо не зарахування до страхового страху періоду роботи за трудовою угодою з 10.12.1995 по 20.12.2001 суд вважає безпідставними, а дії відповідача щодо не зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи протиправними.

Позовна вимога щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи за трудовою угодою з 10.12.1995 по 20.12.2001 підлягає задоволенню як похідна від першої вимоги.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 був 25.12.2001 зареєстрований Болградською районною державною адміністрацією Одеської області як фізична особа-підприємець.

Позивач був платником єдиного внеску за 2002 рік за ставкою 40 грн, за 2003-2005 роки за ставкою 60 грн, за січень-вересень 2006 року за ставкою 60 грн, за жовтень-грудень 2006 року за ставкою 70 грн, за 2007-2010 роки за ставкою 70 грн, що підтверджується листом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 11.09.2020 № 19514/Ш/15-32-52-12-24.

Судом встановлено та підтверджено даними архівної бази даних ДПС та бази даних ГУ ДПС В Одеській області за період з 01.01.2004 по 31.12.2010 підприємцем ОСОБА_4 на спрощеній системі оподаткування сплачено єдиний податок у такому розмірі:

з серпня 2004 по лютий 2007 за ставкою 60 грн;

з березня 2007 по грудень 2007 за ставкою 35 грн;

з січня 2008 по грудень 2010 за ставкою 70 грн.

Відповідно до пункту 3-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, яким указаний розділ доповнено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, за вказаними змінами законодавець передбачив зарахування як до трудового, так і до страхового стажу фізичних осіб - підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Оскільки позивачем частково сплачені страхові внески за період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не врахував період підприємницької діяльності з 01.01.2004 по 31.12.2010 до страхового стажу позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 березня 2021 року у справі № 414/1221/17.

Крім того, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням періоду роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 року по 20.12.2001 року та періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду не заслуговують на увагу, оскільки відповідач помилково ототожнює момент, коли у позивача виникло право на призначення пенсії з моментом, коли таке його право було порушено та виникли підстави для звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування до страхового стажу для обчислення пенсії ОСОБА_1 періоду роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 року по 20.12.2001 року та періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) зарахувати в страховий стаж для обчислення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 року по 20.12.2001 року та період підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), з урахуванням періоду роботи по трудовій угоді з 10.12.1995 року по 20.12.2001 року та періоду підприємницької діяльності з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний