Справа № 336/4397/22
Суддя: Дмитрюк О. В.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4397/22
провадження № 2-а/336/53/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Поплавської Людмили Анатоліївни, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 05.09.2022 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 р.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.08.2022 р. відносно нього відповідачем ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР № 5805888.

Позивач зазначає, що дійсно пересувався на транспортному засобі 26.08.2022 р. та був зупинений патрульною поліцією у час та місці, вказаному в постанові, але будь-яких положень правил дорожнього руху не порушував, перетинав перехрестя на дозволені сигнали світлофора. На прохання надати належні докази порушення від патрульних отримав відмову.

Окрім того, в порушення положень КУпАП, постанова була винесена без розгляду адміністративної справи.

Наведене є підставою для скасування винесеної постанови.

Ухвалою від 09.09.2022 р. було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22.09.2022 р.

22.09.2022 р. розгляд справи було відкладено на 12.10.2022 р. у зв`язку з притягненням у справі співвідповідача.

12.10.2022 р. розгляд справи відкладено на 17.11.2022 р. на підставі наказу № 16 від 10.10.2022 р.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, вважала, що постанова винесена на підставі отриманих на той час доказів та у відповідності до норм діючого законодавства.

Представники відповідачів ГУНП в Запорізькій області, УПП в Запорізькій області ДПП до суду не з`явились, подали відзиви на позов (а.с.17-18, 64-65), за змістом яких просять відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу без їх участі.

Розгляд справи за відсутності учасника справи відповідає положенням ч.3 ст.194 КАС України.

Вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача Поплавської Л.А., приймаючи до уваги позицію представників відповідачів, дослідивши письмові докази та оглянувши відеозапис, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимог, пред`явлених до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві (а.с.17-18).

02.07.2015 р. було прийнято ЗУ «Про Національну поліцію» та зареєстровано за № 580-УІІІ.

Відповідно до п.7 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону Кабінетом Міністрів України забезпечено створення центрального органу виконавчої влади поліції України та її територіальних органів шляхом прийняття постанови № 730, якою утворено, у тому числі, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області.

Постанова серії ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, винесена інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Поплавською Л.А.

П.1-4 ч.1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції 03.09.2019 р. № 887 визначено, що Департамент є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізовується та ліквідовується КМУ за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством України порядку.

Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України.

Департамент організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

П.3 ч.ІІ Положення про Департамент патрульної поліції визначено, що основними завданнями Департаменту, крім іншого, є забезпечення безпеки дорожнього руху.

П.3 ч.ІІІ Положення про Департамент патрульної поліції визначено, що Департамент вживає заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

П.9 ч.V Положення про Департамент патрульної поліції визначено, що Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Вихоядчи із матеріалів справи та суті позовних вимог, суд дійшов висновку, що ГУНП в Запорізькій області є неналежним відповідачем у даній справі.

Вирішуючи позов по суті суд виходив з наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з нормами п.8.7.3.ПДД сигнали світлофору мають значення - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, червоний сигнал, у тому числі миготливий, взагалі забороняє рух.

Відповідно з пунктом 8.11 цих Правил, 8.11. водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В процесі розгляду справи досліджено відеозапис наданий на запит суду (ч.4 ст.9 КАС України), з якого вбачається, що позивач дійсно рухаючись на автомобілі, держномер НОМЕР_1 по пр.Соборному, 3 в м.Запоріжжі проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, внаслідок чого був зупинений екіпажем патрульної поліції.

Згідно п.8.7.3.ПДД жовтий та червоний сигнали світлофору забороняють рух транспортних засобів.

Доводи позивача про те, що він розпочав рух на миготливий зелений сигнал світлофора, та діяв у відповідності до п. 8.10 Правил, яким передбачено, що не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає неприйнятними з огляду на наступне.

Під час дослідження відеозапису, вочевидь вбачається рух через перехрестя на зборонений жовтий сигнал світлофора, позивач мав час для того щоб зупинити транспортний засіб, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

При цьому, з наданого відеозапису позивача встановлено, що попереду автомобіля позивача були відсутні інші автомобілі та позивачу завчасно було видно інформацію про зміну кольору світлофора з дозволеного сигналу руху на заборонений.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку посилання позивача на п.п.8.11 ПДР є безпідставними, оскільки зазначене положення Правил дорожнього руху діє у разі не можливості водієм зупинити транспортний засіб у місці, не вдаючись до екстреного гальмування, тоді дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, однак позивач мав можливість зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування.

Також, слід зазначити, що позивач зобов`язаний був на мигаючому зеленому сигналі світлофору зменшити швидкість, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, та здійснити повільне гальмування і зупинитися на жовтий сигнал світлофору на стоп-лінії, щоб уникнути можливого зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху.

З огляду на викладене, матеріалами справи доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (м.Запоріжжя, вул.О.Матросова, 29, ), інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Поплавської Людмили Анатоліївни (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96), Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96) про скасування постанови по накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанову серії ЕАР № 5805888 від 26.08.2022 р., складену інспектором роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Поплавською Людмилою Анатоліївною відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В.Дмитрюк