Справа № 810/1697/18
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16 листопада 2022 року
справа №810/1697/18
адміністративне провадження №К/9901/2101/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Дашутіна І.В.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,
розглянув в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №810/1697/18 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень і вимог, -
У квітні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року залишено без змін.

17 жовтня 2022 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДПС у Київській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу заявник зазначив, що ним з дотриманням строків, встановлених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, направлено до Верховного Суду клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу разом із доказами. Також, у заяві зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Розглянувши клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

За змістом частин першої та третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до частини 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частини перша та третя статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.

Як убачається з матеріалів справи, представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - адвокат Павловський Б.М., у встановлений законом строк, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення. До вказаної заяви представник позивача надав до суду касаційної інстанції належним чином засвідчені: розрахунок витрат на правничу допомогу від 20.02.2021 із зазначенням кількості витраченого часу та визначенням вартості наданих послуг у розмірі 10000,00 грн, акт від 20.02.2021 про надання правничої допомоги у розмірі 10000,00 грн.

Крім того, судом установлено, що професійна правнича допомога у даній справі надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Компаньйон та партнери» в особі Павловського Б.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 31.03.2018 № 35/АС та додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 31.03.2018 № 35/АС.

Відповідно до п. 3 додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 31.03.2018 № 35/АС сторони домовились, що вартість правничої допомоги у адміністративній справі за годину роботи адвоката під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим чи в судовому засіданні становить 1000 грн. При цьому, така вартість не повинна перевищувати, зокрема при підготовці до касаційного провадження та під час представництва в суді касаційної інстанції - 10000 грн.

Як зазначено в акті про надання правничої допомогу на підставі договору № 35/АС від 31.03.2018, який подав представник позивача, станом на 20.02.2021, на підготовку та подання відзиву на касаційну скаргу адвокатом витрачено 10 годин.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та пропорційність витраченого часу обсягу виконаних робіт та наданих послуг.

Законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку.

Колегія суддів Верховного Суду, установила, що участь заявника в суді касаційної інстанції у справі, що розглядається, зводиться до ознайомлення з касаційною скаргою та подання відзиву, який, до того ж, за змістом збігається з відзивом, поданим до суду апеляційної інстанції. При цьому розгляд касаційної скарги відбувався в порядку письмового провадження, без участі учасників.

Тому, враховуючи конкретні обставини та складність справи, заявлені у заяві вимоги не обгрунтовані, оскільки не відповідають критеріям співмірності.

Таким чином, судова колегія Верховного Суду дійшла висновку частково задовольнити заяву представника позивача та ухвалити додаткову постанову у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000, 00 грн.

Керуючись статтями 139, 252, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 810/1697/18 задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДПС у Київській області (вул. Святослава Хороброго, 5а, м. Київ, 03151, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко