Справа № 480/4916/22
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2022 р. Справа № 480/4916/22

Сумський окружний адміністративний суд в особі судді Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (письмового провадження) у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 і просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2016 та 2018 роки у кількості 28 діб, у розмірі 13600,0 грн; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій за 2016, 2018 роки у кількості 28 діб, у розмірі 13600,0 грн; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 25.10.2021 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен рік служби; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 25.10.2021 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожен рік служби; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби за контрактом, речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 №178, та без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними розпорядженням Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.01.2019 №21 "Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився", враховуючи сплачену суму у розмірі 17771,46 грн; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702, за періоди служби за контрактом з 06.02.2016 до 31.07.2018; з 30.10.2018 до 25.10.2021, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби; визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період військової служби з 06.02.2016 до 31.07.2018, з 30.10.2018 до 25.10.2021; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06.02.2016 до 31.07.2018, з 30.10.2018 до 25.10.2021; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити винагороду за безпосередню участь в ООС на лінії бойового зіткнення на території Донецької та Луганської областей у періоди: з 02.07.2017 до 01.09.2017, 06.09.2017 до 08.12.2017, з 18.12.2017 до 20.03.2011, пропорційно дням безпосередньої участі в заходах ЗНБО; визнати протиправною дією Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у внесенні до наказів командира в/ч по стройовій частині НОМЕР_2 від 29.10.2021 №310, в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.10.2021 №189-РС розрахунку вислуги років у пільговому обчисленні у бік їх зменшення; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 привести відомості облікової справи позивача до наявної вислуги років, що надає право на отримання пенсії за вислугою років, у відповідність до норм ст.ст. 12, 17-1, 17-2 Закону №2262-Х11 від 09 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", провести новий перерахунок вислуги років позивача з урахуванням попередніх періодів служби на пільгових умовах з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або 1 місяць служби за 1,5 місяці шляхом внесення змін щодо вислуги років (пільгова); зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести до наказів командира в/ч по стройовій частині НОМЕР_2 від 29.10.2021 № 310, в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.10.2021 №189-РС зміни в частині розрахунку вислуги років у пільговому обчисленні з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або 1 місяць служби за 1,5 місяці та видати завірені їх копій позивачу на руки, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення, виплаченого на день звільнення, з урахуванням винагороди за безпосередню участь в ООС на лінії бойового зіткнення на території Донецької та Луганської областей у періоди: з 02.07.2017 до 01.09.2017, 06.09.2017 до 08.12.2017, з 18.12.2017 до 20.03.2018; грошової компенсації за додаткову відпустку за періоди з 06.02.2016 до 31.07.2018, з 30.10.2018 до 25.10.2021, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику АТО у кількості 28 діб за 2016,2018 роки, компенсації за не отримане речове майно, індексації грошового забезпечення за період з 21.07.2018 до 25.10.2021 станом на 30.10.2021 - день виключення зі списків особового складу в/ч НОМЕР_2 ; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 25.10.2021 до дня прийняття рішення судом у справі з розрахунку середньоденного грошового забезпечення станом на день звільнення у розмірі 453,30 грн.

Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Також судом було враховано, що згідно документів, наданих позивачем до позовної заяви, зокрема, копії військового квитка підтверджується, що позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 , і наказ №310 від 29.10.2021 про виключення позивача зі списків особового складу прийнято саме Військовою частиною НОМЕР_2 , судом на підставі ст. 48 КАС України було залучено другим відповідачем Військову частину НОМЕР_2 .

Від представника ВЧ НОМЕР_2 надійшла заява про відвід головуючому судді Гелета С.М. Заява мотивована тим, що судом було направлено на адресу військової частини НОМЕР_2 копію позовної заяви з додатками, які завірені позивачем. Разом із тим, під час звернення позивачем було заявлено вимоги до військової частини НОМЕР_1 , додано одну копію позовної заяви з додатками, в ухвалі про відкриття провадження не було зобов`язано позивача надіслати копію позовної заяви з додатками на адресу залученого судом співвідповідача. Таким чином направлення копії позовної заяви з додатками для ВЧ НОМЕР_2 разом з ухвалою про відкриття провадження у справі, свідчить про поза процесуальний (позасудовий) контакт сторони позивача з судом, що виключає можливість стверджувати про неупередженість суду. Витребування доказів та документів у ВЧ НОМЕР_2 не може свідчити про неупередженість при розгляді справи. Крім того, в обґрунтування заяви про відвід зазначає, що позивачем до заяви не додано клопотання та заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, необхідність подання якого передбачено ч. 5 ст. 161, ч. 1 ст. 259, ст. 257 КАС України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про відвід, суд виходить з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено ст. 36 КАС України, відповідно до частини 1 якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Водночас суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим. Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Проаналізувавши викладені в заяві від 15.11.2022 доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Гелети С.М. у даній справі. Заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Гелети С.М. у розгляді цієї справи відповідно до ст. 36 КАС України, а доводи заяви та зазначені у ній міркування зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Із заяви представника Військової частини НОМЕР_2 про відвід вбачається, що в ній фактично викладено незгоду з процесуальним рішенням судді про залучення до участі у справі, яка стосується питання проходження позивачем військової служби, другим відповідачем військову частину НОМЕР_2 , в якій позивач проходив військову служби та якою було виключено зі списків особового складу та виключено зі всіх видів забезпечення.

Тому доводи заяви не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальним рішенням суду, зокрема, ухвали про відкриття провадження у справі, залучення при розгляді справи другим відповідачем ВЧ НОМЕР_2 , витребування доказів у учасників справи не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про будь-яку зацікавленість суду у вирішенні спору.

Посилання представника відповідача на поза процесуальні стосунки позивача з судом є, фактично, припущенням представника відповідача та не ґрунтується на об`єктивних фактах чи конкретних діях судді, не підтверджені жодними належними доказами.

В даному випадку, судом залучено другим відповідачем ВЧ НОМЕР_2 , якій судом направлено копії ухвали та позовної заяви з додатками для забезпечення реалізації ВЧ НОМЕР_2 права надання відзиву на адміністративний позов та надати документи та докази щодо спірних правовідносин. Таким чином направлення судом на адресу ВЧ НОМЕР_2 копії позовної заяви з додатками у зв`язку із залученням судом другим відповідачем, не свідчать про поза процесуальні стосунки з будь-яким учасником справи.

Стосовно витребування документів та доказів за власною ініціативою, суд зазначає, що у відповідності до норм КАС України на суд покладено обов`язок офіційного з`ясування всіх обставин справи, а тому судом витребовуються документи, які стосуються заявлених вимог та предмету спору, що також не може свідчити про неупередженість суду при розгляді справи.

Щодо визначення судом порядку розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, без відповідного клопотання позивача, суд зазначає, що дані обставини не свідчать про упередженість суду при розгляді даної справи. Суд зазначає, що передбачені п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 44 КАС України права учасників справи не обмежуються при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки, окрім іншого, сторони можуть висловлювати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо предмета спору, подавати клопотання тощо письмово. При відкритті провадження, суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб, а також що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Крім того, позивачем в адміністративному позові зазначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З доводів та меж заяви представника Військової частини НОМЕР_2 в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність суду, якому заявлено відвід, суб`єктивна думка відповідача щодо постановлених судом ухвал, не може свідчити про наявність обґрунтованих сумнівів у безсторонності суду стосовно сторін у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

У той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 6 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду. При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

З огляду на наведені норми процесуального права та враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді у цій справі.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Військової частини НОМЕР_2 про відвід судді Гелети С.М. по справі № 480/4916/22 визнати необґрунтованою.

Передати заяву у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя С.М. Гелета