Справа № 500/2216/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/2216/22 пров. № А/857/12829/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 500/2216/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Подлісна І. М.,

час ухвалення додаткового рішення 08.08.2022 року,

місце ухвалення додаткового рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту додаткового рішення 09.08.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати їй до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року період роботи з 03 липня 1998 року по 14 грудня 1998 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку підприємства Центр електрозв`язку № 2 (м. Бучач) Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком» (колишнього Бучацького районного вузла зв`язку); зобов`язати відповідача повторно розглянути її заяву від 12 квітня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року період роботи з 03 липня 1998 року по 14 грудня 1998 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку підприємства Центр електрозв`язку № 2 (м. Бучач) Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком» (колишнього Бучацького районного вузла зв`язку). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 квітня 2022 року про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року.

04 серпня 2022 року представником позивача подано до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та у відповідності до ч.7 ст.139 КАС України, надано докази на підтвердження витрат позивача, пов`язаних з розглядом судом даної справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 2000,00 (дві тисячі) грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції. В обґрунтування вказаної апеляційної скарги зазначає, що вказана справа відноситься до категорії справ незначної складності та слухається за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України. Вказує, що згідно з актом виконаних робіт на опрацювання нормативно-правових актів, судової практики, формування правової позиції, вивчення матеріалів справи та складення позовної заяви адвокат затратив 4 години, на участь у судовому засіданні 1 годину, хоча такі справи є типовими, та судова практика і законодавство щодо предмету спору не змінюється роками. Таким чином, обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у цій справі не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому відсутні підстави для компенсації витрат позивача на правову допомогу. Просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що, зважаючи на рівень складності цієї справи, заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн є необґрунтованим та не вимагав значного обсягу правничої допомоги, а визначення розміру оплати в детальному описі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором, є очевидно, занадто завищеним та невиправданим, а тому, виходячи з принципу розумності, справедливості, неминучості та обґрунтованості таких витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2000 грн.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, на 19 травня 2022 року між адвокатом Пасічник А.З. та Коліщинською Т.Я. було укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно з Договором правова допомога, що надається адвокатом Клієнту за цим Договором, включає представництво Клієнта у правовідносинах із Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, зокрема, але не виключно, з питань оскарження рішень, пов`язаних із класифікацією товарів, а також консультування Клієнта.

На підтвердження заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн адвокатом Пасічником А.З. надано: копію договору про надання правової допомоги від 19 травня 2022 року; оригінал квитанції до прибуткового ордера №26/07 від 26 липня 2022 на суму 6000 грн; акт виконаних робіт від 26 липня 2022 року; додаткову угоду до договору від 19 травня 2022 року.

Крім того, зі змісту Акту надання послуг від 26 липня 2022 року вбачається, що Адвокат надав позивачу правову допомогу, а саме: опрацювання нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики. Формування правової позиції. Вивчення матеріалів справи та збір доказів. Складання позовної заяви - 4 години - 4000 грн; підготовка і участь в судовому засіданні - 1 година- 2000 грн. Всього 5 годин - 6000 грн.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року; зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 року період роботи з 03 липня 1998 року по 14 грудня 1998 року на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку підприємства Центр електрозв`язку № 2 (м. Бучач) Тернопільської дирекції ВАТ «Укртелеком» (колишнього Бучацького районного вузла зв`язку); зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12 квітня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою КМУ № 162 від 11 березня 1994 року. Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено.

Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та адвокатом Пасічником А. З. укладено договір про надання правової допомоги від 19 травня 2022 року.

До вказаного вище договору представником позивача долучено додаткову угоду від 19 травня 2022 року та акт виконаних робіт від 26 липня 2022 року.

З акту виконаних робіт вбачається, що адвокат надав позивачу правову допомогу, а саме: опрацювання нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини та судової практики. Формування правової позиції. Вивчення матеріалів справи та збір доказів. Складення позовної заяви, підготовка додатків до позову та його направлення - 4 години - 4000 грн; підготовка і участь в судовому засіданні - 1 година- 2000 грн. Всього 5 годин - 6000 грн.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.

Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зважаючи на рівень складності цієї справи, заявлений розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн є необґрунтованим та не вимагав значного обсягу правничої допомоги, а визначення розміру оплати в детальному описі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором, є очевидно, занадто завищеним та невиправданим, а тому, виходячи з принципу розумності, справедливості, неминучості та обґрунтованості таких витрат, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, правильно і повно встановив обставини справи, тому відповідно до ст.316 КАС України судове рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 242, 252, 295, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 500/2216/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 18 листопада 2022 року.