Справа № 500/3367/22
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3367/22

16 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., представника позивача - Кантелюка Т-Т.Ю., представника відповідача - Якубовського О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецавтоінвест" до Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №324334 від 19.07.2022,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецавтоінвест" звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області №324334 від 19.07.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що товариство не вчиняло правопорушень, відповідальність за які передбачена абз.3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Зокрема зазначено, що відсутні докази того, що встановлено факт здійснення вантажних перевезень саме ТОВ "Спецавтоінвест", оскільки в акті зазначено перевізником ТОВ "Партнер-авто-пром". Також, вказує на те, що у протоколі не зазначено, якими актами законодавства для внутрішніх перевезень вантажів передбачена обов`язкова наявність у водія особистої картки водія. Крім того, справа про порушення мала б бути розглянута не пізніше двох місяців з дня виявлення порушення відповідно до статті 38 КУпАП, однак відповідачем такий строк порушено. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 26.10.2022.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву 17.10.2022, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що під час перевірки встановлено, що на момент перевірки у водія ОСОБА_1 відсутня чинна особиста картка водія, чим порушено вимоги наказу 385 Міністерства транспорту та зв`язку України та ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач подав до суду 24.10.2022 відповідь на відзив, в якому зазначає, що на момент перевірки була чинна картка водія, обов`язки безпосереднього використання карти під час роботи покладено на водія.

Протокольною ухвалою суду від 26.10.2022 відкладено розгляд справи на 16.11.2022.

Відповідач подав до суду 31.10.2022 заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зокрема зазначено, що факт, що водій отримав картку водія не спростовує порушення, а саме відсутність картки водія на момент перевірки 15.02.2022.

Позивач подав до суду 08.11.2022 заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 09.11.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецавтоінвест" про забезпечення позову задоволено частково, а саме: зупинено примусове стягнення адміністративно-господарського штрафу на підставі постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті №324334 від 19.07.2022 для виконання якої Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 02.11.2022 відкрито виконавче провадження №70200668, - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №500/3367/22.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, з підстав наведених у письмових заявах по суті.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, встановив таке.

Інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницької області, відповідно до Порядку 1567 здійснювались заходи державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті, шляхом проведення рейдової перевірки, 15.02.2022 р. на а.д. М-30288 км, Хмельницька область, перевірено транспортний засіб марки МАМ, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ», яким згідно товарно-транспортної накладної №000028126 від 14.02.2022 надавали послуги з перевезення вантажу.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на згідно направлення на рейдову перевірку №004331 від 11.02.2022, виданого на підставі графіка проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області від 11.02.2022 на період з 14.02.2022 по 20.02.2022.

За результатами проведення рейдової перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №321671 від 15.02.2022, в якому зазначено, що автомобілем марки МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, згідно товарно-транспортної накладної №000028126 від 14.02.2022 надавали послуги з перевезення вантажу. На момент перевірки у водія ОСОБА_1 відсутня чинна особиста картка водія, чим порушено вимоги п.3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 та статі 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону України "Про автомобільний транспорт .

Слід зазначити, що акт №321671 від 15.02.2022 складений посадовими особами у Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькі області, був направлений поштою до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області, на розгляд, згідно вимог пункт 25 Порядку 1567. Лист прибув уже під час ведення бойових дій, у зв`язку із цим, належне повідомлення автомобільного перевізника про час і місце розгляду справи про порушення не було можливим, адже відправка/доставка поштової кореспонденції не функціонувала належним чином.

08.06.2022 було інформовано листом-повідомленням №16008/39/24-22 ТОВ «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ», що 19.07.2022 відбудеться розгляд акту №321627 від 15.02.2022, так як в даному акті ТОВ «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ» зазначений перевізником.

На розгляді акту №321627 представник ТОВ «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ» надав Договір оренди № САІ 1-010321-ро/тз від 01.03.2021, дійсний до 31.12.2023, та Додаткову угоду №4 до Договору оренди САІ 1-010321-ро/тз від 01.03.2021, Додаткова угода №4 від 01.03.2021. Згідно цього Договору ТОВ «ПАРТНЕР-АВТО-ПРОМ», як орендодавець, передає ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ», як орендареві, в строкове платне користування транспортні засоби, спецмашини та спецтехніку (надалі - Рухоме майно) згідно додаткових угод цього Договору. ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ», як орендар, зобов`язується прийняти рухоме майно та використовувати його виключно за призначенням з метою здійснення господарської діяльності, в тому числі з метою надання послуг та передачі в піднайм (суборенду) третім особам. У таблиці Додатковій угоді №4 під другим порядковим номером зазначено, що в оренду ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ» передається транспортний засіб МAN TGA 18.440 спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, НОМЕР_1 . Тож було встановлено, що 15.02.2022 перевезення здійснювало ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ».

За результатами розгляду акту №321671 від 15.02.2022, що відбувся 19.07.2022, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області було винесено Постанову №324334 про застосування адміністративно - господарського штрафу до ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ», у сумі 17000,00 грн., за порушення вимог ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачене абзацом 3 частиною 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Вважаючи вищезазначену постанову відповідача протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду про її скасування.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до положень статті 6 Закону №2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103(далі - Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пунктів 12 - 15 Порядку №1567, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Як слідує з матеріалів справи, під час здійснення перевірки виявлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня чинна картка водія.

Розглядаючи спір по суті виявлених порушень, суд зазначає, що відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у ст. 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Відповідно до п. 21, 22 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Судом встановлено, що на момент проведення перевірки транспортного засобу, що використовується позивачем, у водія була відсутня особиста картка водія до цифрового тахографа.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 року (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з положеннями п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Отже, з аналізу наведених вище положень вбачається, зокрема, що водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, а в разі несправності чи пошкодження такої картки - своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних що використовують у даному тахографі.

Водночас, в акті проведення перевірки зафіксовано порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - відсутність у водія особистої картки до цифрового тахографа.

В той же час водієм не надано пояснення стосовно виявленого порушення.

Проте, представник позивача, зазначив, що у водія була чинна картка водія, обов`язок безпосереднього використання картки під час роботи покладено на водія.

Проте, суд не погоджується із такою позицією позивача, оскільки наявність просто картки водія не спростовує порушення виявлене під час перевірки, відомостей щодо здійснення водієм записів стосовно режиму його роботи та відпочинку та надання таких уповноваженим особам при проведенні перевірки матеріали справи не містять.

Відтак, на момент проведення перевірки, у водія був відсутній документ, наявність якого, при здійсненні перевезень вантажу, передбачена Інструкцією № 385.

Однак, у позовній заяві позивач стверджує, що транспортний засіб, який перевірявся уповноваженими особами, не здійснював міжнародні перевезення, а тому вимоги щодо наявності особистої картки водія до цифрового тахографа на нього не поширюються.

З даним твердженням позивача суд не погоджується, у зв`язку із наступним.

П. 1 Інструкції № 385 відображає підстави її прийняття, а у п. 1.2., п. 1.3. визначена сфера її застосування та зазначено, що ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, та ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п. 1.3. Інструкції), тобто без відокремлення видів перевезень.

Так, з аналізу процитованої норми вбачається, що вимоги щодо наявності у водія особистої картки до цифрового тахографа поширюються й на внутрішні перевезення.

Також, позивач вказує, що відсутні докази того, що встановлено факт здійснення вантажних перевезень саме ТОВ "Спецавтоінвест", оскільки в акті зазначено перевізником ТОВ "Партнер-авто-пром", проте даний факт не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

На розгляді акту №321627 представник ТОВ «Партнер-авто-пром» надав Договір оренди № САІ 1-010321-ро/тз від 01.03.2021, дійсний до 31.12.2023.

Згідно цього Договору ТОВ "Партнер-авто-пром", як орендодавець, передає ТОВ "Спецавтоінвест"., як орендареві, в строкове платне користування транспортні засоби, спецмашини та спецтехніку (надалі - Рухоме майно) згідно додаткових угод цього Договору. ТОВ "Спецавтоінвест"., як орендар, зобов`язується прийняти рухоме майно та використовувати його виключно за призначенням з метою здійснення господарської діяльності, в тому числі з метою надання послуг та передачі в піднайм (суборенду) третім особам.

Тож було встановлено, що 15.02.2022 перевезення здійснювало ТОВ "Спецавтоінвест".

Крім того, переведення здійснював водій ОСОБА_1 , який прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "Спецавтоінвест" 01.03.2021, на підставі наказу №19-пр від 26.02.2021, що підтверджено представником позивача, а тому суд не приймає до уваги дане твердження щодо не доведеності факту здійснення вантажних перевезень саме ТОВ "Спецавтоінвест".

Крім цього, позивач вказує на те, що обов`язок безпосереднього використання карти під час роботи покладено на водія, проте суд із такою позицією не погоджується, оскільки саме на перевізників покладається обов`язок забезпечувати належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також наявність у водіїв транспортних засобів тахокарт, або наявність чинної картки водія для цифрового тахографа.

Абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку особистої картки водія до цифрового тахографа, на підставі якої виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду по справі № 820/4624/17 від 11.02.2020 року.

Отже, позивачем не доведено, що при здійсненні вантажного перевезення 15.02.2022, ним як автомобільним перевізником оформлено документи, передбачені Інструкцією № 385, що виключало б відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем господарських правопорушень - надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за що абз. 3 ч. 1ст. 60 цього Закону передбачена відповідальність автомобільного перевізника у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строку розгляду справи (не пізніше ніж протягом двох місяців з дня виявлення порушення), то суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України №2344-ІІІ розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

За приписами частини восьмої статті 60 Закону України №2344-ІІІ порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Абзацом першим пункту 25 Порядку №1567 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо здійснення габаритно-вагового контролю та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 02.02.2022 №79, яка набрала чинності 04.02.2022) передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в територіальному органі Укртрансбезпеки повинна бути розглянута не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (абзац перший пункту 25 Порядку №1567).

Разом з тим, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону України №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених частиною першою статті 250 ГК України (тобто, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).

При цьому, нормативно-правовими актами не передбачено, що недотримання строку розгляду справи, визначеного абзацом першим пункту 25 Порядку №1567, має правовим наслідком неможливість застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу.

На думку суду, порушення строку розгляду справи, передбаченого абзацом першим пункту 25 Порядку №1567, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу, якщо при цьому було дотримано строки застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачені частиною першою статті 250 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України №2344-ІІІ (перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону), було виявлено актом проведення перевірки від 15.02.2022, тоді як оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято 19.07.2022, чим дійсно не дотримано приписів абзацу першого пункту 25 Порядку №1567 в частині строку розгляду справи.

В той же час, вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною першою статті 250 ГК України.

При вирішенні даного спору суд враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 №2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022"Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Тобто, розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача не відбувся впродовж двох місяців з об`єктивних причин, а саме у зв`язку з військовою агресією та введенням в Україні воєнного стану.

Крім того суд наголошує, що позивач не зазначає про те, що йому не було відомо про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, або він був позбавлений права надати свої пояснення.

Суд звертає увагу, що позивач оскаржує постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу з підстави порушення при її прийнятті в частині строку розгляду справи. При цьому позивач не подав до суду жодних доказів, які б спростовували виявлене перевіркою порушення, за вчинення якого до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф згідно із постановою.

Суд зазначає, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.

З огляду на наведене, суд вважає, що позивач не довів наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності. Жодних доказів зворотного судом не здобуто та матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн прийнята відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні позову про скасування зазначеної постанови слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецавтоінвест" до Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області №324334 від 19.07.2022, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецавтоінвест" (місцезнаходження/місце проживання: вул. М. Шептицького, 4А,м. Тернопіль,46008, код ЄДРПОУ/РНОКПП 33589252);

відповідач:

- Державна служба України з безпеки на транспорті (місцезнаходження/місце проживання: пр-т Перемоги, 14,м. Київ,01135, код ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845);

Головуючий суддя Осташ А.В.