Справа № 240/3439/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3439/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

15 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення №0-0625 від 05.05.2020, яким йому визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 14367,64 грн.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №0-0625 від 05.05.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права. На обґрунтування заперечення зазначив, що позивачем на підтвердження звільнення від оподаткування за п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст .266 Податкового кодексу України не доведено факту використання об`єкта нерухомості за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва, а відтак правові підстави для звільнення від такого оподаткування відсутні.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ДПС у Житомирській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

При цьому, як зазначив позивач у позовній заяві, нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1205,8 кв.м., власником яких є ОСОБА_1 , використовуються ним для підприємницької діяльності, а саме: виготовлення трикотажних виробів та відносяться до будівель промисловості, а відтак не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту «є» підпункту266.2.2пункту266.2. статті266 Податкового кодексу України.

Судовим рішеннями в адміністративних справах № 240/463/20 від 12.10.2020 року та №240/22280/21 від 13.12.2021, що набрали законної сили, встановлено, що цех по виготовленню трикотажних виробів загальною площею 1205,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом промисловості і використовується позивачем як фізичною особою-підприємцем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №0-0625 від 05.05.2020, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вказане нерухоме майно позивача за характеристиками є промисловими будівлями, а позивач є фізичною особою-підприємцем, тому таке майно у розумінні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу не може виступати об`єктом оподаткування.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

За приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено в судовому рішенні № 240/463/20 від 12.10.2020 року, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців до основного виду діяльності Позивача згідно з КВЕД відноситься: код 14.31 - виробництво панчішно-шкарпеткових виробів (основний). Здійснення позивачем господарської діяльності з виробництва панчішно-шкарпеткових виробів із використанням будівель промисловості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено копіями трудових договорів між працівником і фізичною особою, копією Договору №1514 від 05.05.2011 про постачання електричної енергії на приміщення за вказаною адресою із додатками, копіями протоколів сертифікації випробувань №274П від 23.05.2018, №273П від 23.05.2018; копією висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №278 від 15.08.2011; копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-04/79418 від 01.08.2011; копіями сертифікатів відповідності.

Таким чином, вказане нерухоме майно позивача за характеристиками є промисловими будівлями, і таке майно у розумінні підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу не може виступати об`єктом оподаткування, оскільки використовується позивачем у підприємницькій (господарській) діяльності.

Відтак, колегія суддів вважає, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області безпідставно визначено позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 14367,64 грн., оскаржуваний рішенням №0-0625 від 05.05.2020.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року в оскаржуваній відповідачем частині відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.