Справа № 420/16246/22
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним бездіяльність та дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановила

11 листопада 2022 року ОСОБА_2 ( далі позивачка, ОСОБА_2 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 протиправною та дискримінаційною,

- скасувати рішення від 11.04.2022 року, про яке йдеться в направленному листі від 06.05.2021 року №7926-5912/Г-02/8-1500/22;

- визнати протиправними та дискримінаційними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно відмови поновити виплату пенсію ОСОБА_1

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити певні дії - поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.09.1997 року, на вказаний нею банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області кошти в сумі 100,000 гривень (сто тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовив у поновленні пенсії ОСОБА_1

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя вказує про таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог (предмет позову) слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Ця вимога повинна носити правовий характер і бути підвідомчою суду.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, вимоги про визнання протиправними дії чи бездіяльності є передумовами для застосування інших способів захисту порушеного права (зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідок протиправності дії чи бездіяльності.

Відповідно до частини 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VI ( далі - Закон №3674-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено, що в 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року становить 2481,00 гривні.

Таким чином, за подання до адміністративного суду позову, який містить кілька вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу в розмірі 992,40 грн.

Як вбачається зі змісту позову, то позивачка просить визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області, яка за позицією представника позивачки полягають у не поновленні пенсії ОСОБА_2 .

Відтак, вимога позивачки про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області вчинити певні дії - поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.09.1997 року є способом захисту порушеного права внаслідок визнання такої бездіяльності протиправною, що є однієї вимогою немайнового характеру.

При цьому, вимога позивачки щодо визнання протиправними та дискримінаційними дії ГУ ПФУ в Одеській області стосовно відмови поновити їй виплату пенсію та скасувати рішення від 11.04.2022 року є способом захисту порушеного права внаслідок визнання такої відмови протиправною, що є другою вимогою немайнового характеру.

Відтак, прохальна частина позову містить дві вимоги немайнового характеру, а тому позивачка повинна сплатити 1984,80 грн. ( 992,40*2).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, представником позивачки зазначено про сплату нібито судового збору в сумі 992,40 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

Проте, доказів такої сплати матеріали позовної заяви не містять.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним позовом позивачкою не сплачена сума судового збору, тому суддя приходить до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання позивачем вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 КАС України, суддя -

ухвалила

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання платіжного документу про сплату судового збору в сумі 1984,80 грн. або визначитись з кількістю позовних вимог.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна