Справа № 760/17444/21
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/844/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

31.06.2021 позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 4362034 від 17.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.06.2021 відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за те, що 17.06.2021 він керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 28.05.2021, чим порушив п.2.1.(а) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 100,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.05.2021 по справі 758/5483/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вказана постанова була оскаржена шляхом подачі апеляційної скарг від 07.06.2021 до Київського апеляційного суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.06.2021 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 28.05.2021, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено без змін.

Позивач вважає, що доводи на які посилається інспектор 4 бат. 1 роти УПП в м. Києві Шиян В.М. в оскаржуваній постанові є безпідставним, оскільки рішення Подільського районного суду м. Києва станом на 17.06.2021 не набрало законної сили та у відповідності до ст. 294 КУпАП було оскаржено до Київського апеляційного суду, а ОСОБА_1 на час зупинки та накладення на нього адміністративного стягнення, керував транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 від 18 травня 2021 року з дотриманням п. 2.1(а) ПДР, що спростовує в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 4. ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, через несплату судового збору.

20.09.2021 позивач подав заяву про усунення недоліків та надав документ про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року судом було відкрито провадження у справі та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 22 вересня 2021 року. Відповідачу судом було надіслано копію ухвали суду від 22 вересня 2021 року та копію позовної заяви із додатками.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

07.07.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4362034 від 17.06.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що при перевірці документів, було встановлено про те, що водій позбавлений права керування транспортним засобом терміном на 1 рік, від 28.05.2021 Подільським районним судом м. Києва а отже постанова про притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є правомірною.

Зазначає, що Київський апеляційний суд залишив в силі постанову Подільського районного суду м. Києва.

Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З матеріалів справи вбачається, 28 травня 2021 року суддею Подільського районного суду м. Києва було ухвалено постанову у справі 758/5483/21 та визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000, 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із вищевказаною постановою суду, 07 червня 2021 року представник позивача направив апеляційну скаргу у якій просив постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в діях позивача адміністративного правопорушення.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу представника позивача залишено без задоволення. Постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишено без змін.

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Постанову ЕАН №4362034 було винесено 17.06.2021, однак на момент винесення постанови ЕАН №4362034 , постанова Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року у справі 758/5483/21 не набрала законної сили, у зв`язку з апеляційним оскарженням даної постанови позивачем.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 травня 2021 року у справі 758/5483/21 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без змін

Отже станом на 17.06.2021 особа не вважалася позбавленою права керування транспортним засобом, а тому постанова ЕАН №4362034 від 17.06.2021 підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4362034 від 17.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 100,00 гривень підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність доказів правомірності дій з боку відповідача, встановлені судом обставини, не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не подавав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а у своєму відзиві не довів, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.»

В матеріалах справи вбачається договір про надання правової допомоги (захисту) № 2-26/21 від 24 червня 2021 року, укладений між адвокатом Теренчуком А.П. та Девко В.П., додаткова угода до договору № 2-26/21 від 24.06.2021, акт здачі-прийняття наданих послуг з надання правової допомоги на підставі договору № 2-26/21 від 24.06.2021, квитанція № 3301308.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Проаналізувавши надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 9 400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 454 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви та 681 грн. за подачу заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 294, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4362034 від 17.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 100,00 гривень - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 9 400 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 1 135 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова