Справа № 260/845/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/845/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - не з`явився,

відповідача: Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області, представник - Олексій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 09 листопада 2022 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №2858 від 10.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області», в частині «притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме - попередження про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог ч.1 та п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, п.1, 2 ч.1 ст.18 та ч.1,2 ст. 25 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію»;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області судові витрати що складаються з 992,40 грн. судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в складі працівників ВІОС УКЗ ГУНП, УПД ГУНП та Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України проведено службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_1 , за результатами якого зазначено, що остання своїми діями, які виразилися у не виконанні належним чином своїх службових обов`язків, зокрема у не здійсненні відповідної перевірки в ІПНП на предмет компрометуючих відомостей стосовно ОСОБА_2 , який був підозрюваним у кримінальному провадженні №0000855.

Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №2858 від 10.12.2021 року позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме - попереджено про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог ч.1 та п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VII, п.1, 2 ч.1 ст.18 та ч.1,2 ст. 25 Закону України Про національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію.

Позивачка зазначає, що до її повноважень та обов`язків, як дільничного офіцера поліції не входить пошук та перевірка компрометуючої інформації щодо будь-якої особи. Крім того, твердження відповідача про те, що ОСОБА_3 був підозрюваний у кримінальному провадженні не відповідає дійсності, оскільки в серпні 2021р. - під час підготовки висновку про відсутність заперечень щодо зміни прізвища останнього, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000855 від 09.09.2020 року у заявника було відсутнє, оскільки скасоване Ухвалою ІІечерського районного суду м. Київ ще 05.02.2021 року.

Таким чином, позивачка не погоджується з оскаржуваним наказом в частині накладення на неї дисциплінарного стягнення, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає та зазначає, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 , дільничним офіцером поліції Жовтані К.М. 26.08.2021 підготовлено висновок про відсутність заперечень щодо зміни прізвища особи та направлено копію висновку до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ), що і стало підставою для зміни прізвища.

Представник відповідача зазначає, що у відповідності до п.11 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №915 підставами для відмови у наданні дозволу на зміну імені зокрема є: "здійснення стосовно заявника кримінального провадження, або його перебування під адміністративним наглядом", "подання заявником неправдивих відомостей".

Відтак сукупність вказаних фактів, а також безвідповідальне ставлення працівників поліції, яким законом надано право здійснювати відповідні перевірки осіб, призвело до зміни підозрюваним у вчинення тяжкого злочину своїх анкетних даних.

Представник відповідача також зазначив, що позивач своїми діями, що виразилось у не виконанні належним чином своїх службових обов`язків, зокрема у не здійсненні відповідної перевірки в ІПНП на предмет компрометуючих відомостей стосовно ОСОБА_2 , який був підозрюваним у кримінальному провадженні №0000855, порушила вимоги ч.1 та п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, п.1,2 ч.1 ст.18 та ч.1,2 ст.25 Закону України "Про Національну поліцію".

Представник позивача у жодне судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у такому у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

До Головного управління Національної поліції в Закарпатській області із Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов лист про те, що їхніми працівниками здійснювалось оперативне супроводження кримінального провадження №0000855, відкритого 09.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, у рамках якого, у ході реалізації матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 28.10.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, утвореною наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 30.11.2021 № 2762, проведено службове розслідування за фактами неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору ДОП відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_1 .

Службовим розслідуванням за фактом неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору ДОП відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП Жовтані К.М. зазначено, що неналежне виконання своїх службових обов`язків виразилося, зокрема у не здійсненні відповідної перевірки в ІПНП на предмет компрометуючих відомостей стосовно ОСОБА_2 , який був підозрюваним у кримінальному провадженні №0000855 при підготовці 26.08.2021 висновку про відсутність заперечень щодо зміни прізвища особи, чим порушила вимоги ч.1 та п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, п.1,2 ч.1 ст.18 та ч.1,2 ст.25 Закону України "Про Національну поліцію".

Службовим розслідуванням зроблено, що саме факт неналежного виконання службових обов`язків дільничним офіцером поліції сектору ДОП відділу превенції Ужгородського РУП ГКНП ОСОБА_1 призвів до зміни анкетних даних особи.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 в серпні 2021 року звернувся до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зміну прізвища з « ОСОБА_5 » на інше.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану зібрані матеріали та заяву особи про зміну прізвища на підставі ст.8 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №915 скерував для проведення перевірки та надання висновку про можливість зміни прізвища до Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області.

19.08.2021 року до Ужгородського РУП ГУНП надійшли вищезгадані матеріали. Розгляд яких начальником відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_6 було доручено дільничному офіцеру поліції сектору ДОП відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 , яка за результатами перевірки підготувала висновок, де зазначено:

-Про можливість зміни прізвища гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1

- Ужгородський РУП ГУНП в Закарпатській області компрометуючими матеріалами відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не володіє.

Даний висновок був затверджений начальником Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області полковником поліції Янчинським О.

Після чого, вищевказані матеріали перевірки були надіслані до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

04.09.2021р. Особа змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на інше, що підтверджується актовим записом про зміну імені №48.

Судом встановлено і наступні обставини при розгляді даної справи, а саме:

У серпні 2021р. в період звернення гр. ОСОБА_2 до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про зміну прізвища на підставі ст.8 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи та час підготовки позивачкою висновку позиція відповідача, що позивачкою не здійснено відповідної перевірки в ІПНП на предмет компрометуючих відомостей стосовно ОСОБА_2 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000855 не знайшла підтвердження, з огляду на наступне.

Ще 05.02.2021 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. постановлено ухвалу по справі №757/4248/21-к, якою скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000855 від 09.09.2020 року.

Фактом, який не заперечують сторони також є те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000855 від 09.09.2020 року станом на серпень 2021р. було відсутнє, оскільки було скасоване судом.

Дана Ухвала суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15.02.2021р. (а.с.183-186) та в силу специфіки норм КПК України набирає законної сили з моменту винесення, хоча і передбачений 5-ти денний термін оскарження такої.

Тільки 31.08. 2021р. відбувся апеляційний розгляд даної Ухвали і тільки 29.09.2021 року обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_3 у порядку ст. 291 КПК України був скерований до Печерського районного суду м. Києва, де на підготовчому засіданні 24.11.2021 року, підсудний заявив, що ним змінено прізвище « ОСОБА_5 » на інше.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 та іншими документами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України Про Національну поліцію, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Завданнями поліції відповідно до ст.2 Закону України "Про національну поліцію" є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію встановлено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Вимогами ч.2 ст.19 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Вимогами ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

За змістом ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч.1, 3, 7, 8 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

На підставі встановлених судом фактів, з врахуванням посадових обов`язків позивачки, наявності Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2021р. на момент складання висновку від 26.08.2021р. «про відсутність заперечень щодо зміни прізвища» у позивачки не було жодних законних підстав для відмови у складанні такого.

Також слід зазначити, що в ході проведення службового розслідування належних та допустимих доказів про скоєння позивачкою дисциплінарного проступку не встановлено, оскільки відповідач із доказів навів тільки лист, який надійшов до Головного Управління та при дослідженні обмежився лише хронологічним викладенням обставин та цитуванням норм які регулюють притягнення до дисциплінарної відповідальності в цілому.

Окремо слід зазначити, що згідно ч.1,2 ст.25 Закону України Про національну поліцію поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності:

1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України;

2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади;

3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу;

4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями;

5) надає до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі та в обсягах даних, зазначених у статтях 7, 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", відомості, необхідні для забезпечення ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Діяльність дільничних офіцерів поліції регулюється Інструкцією з організації діяльності дільничних офіцерів поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 28.07.2017 №650.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції Дільничні офіцери поліції (далі - ДОП) здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про Національну поліцію", "Про запобігання та протидію домашньому насильству", "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", "Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк", "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону", інших актів законодавства, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції встановлено, що завданнями ДОП є діяльність, що ґрунтується на принципі взаємодії з населенням на засадах партнерства та має на меті співпрацю з громадянами, громадськими організаціями, установами, підприємствами різних форм власності; взаємодія з органами державної влади та місцевого самоврядування, населенням й утвореними відповідно до чинного законодавства громадськими формуваннями з охорони громадського порядку; виконання завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; ужиття заходів для взяття на облік осіб, щодо яких здійснюється превентивна (профілактична) робота, підтримання в актуальному стані інформаційних підсистем ЄІС МВС; співпраця з групами реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) щодо застосування превентивних (профілактичних) заходів щодо осіб, які схильні до вчинення правопорушень та/або перебувають на профілактичних обліках поліції; інформування чергової частини органу (підрозділу) поліції у разі отримання від населення відомостей про осіб, які мають наміри вчинити кримінальні правопорушення або їх учинили, розшукуваних злочинців, осіб, які зникли безвісти; організація та контроль діяльності помічника ДОП, що полягає в плануванні роботи, наданні відповідних доручень та навчанні методиці й тактиці роботи на поліцейській дільниці, перевірці якості, повноти та об`єктивності складених ним матеріалів; підтримання професійного рівня шляхом навчання в системі службової підготовки та самопідготовки; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням його учасниками Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) (далі - ПДР); здійснення досудового розслідування кримінальних проступків у формі дізнання.

Пунктом 2 розділу 2 Інструкції чітко встановлені основні напрямки діяльності ДОП, а саме здійснення профілактичної роботи, спрямованої на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень; виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття у межах компетенції заходів для їх усунення; ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; доставляння у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; ужиття всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я, а також особам, які постраждали від торгівлі людьми; ужиття заходів для запобігання та протидії домашньому насильству і його припинення; здійснення контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система; взаємодія відповідно до законодавства у межах контрольованих прикордонних районів з дільничними інспекторами прикордонної служби щодо проведення превентивних заходів з протидії нелегальній міграції та іншій протиправній діяльності на державному кордоні, отримання інформації про шляхи проникнення та накопичення контрабандних товарів, а також мешканців населених пунктів, розташованих поблизу державного кордону, які здійснюють незаконні операції з переміщення товарів; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснення приводу у виконавчому провадженні; участь у межах повноважень, передбачених законом, у здійсненні заходів, спрямованих на соціальну адаптацію осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі; здійснення контролю за дотриманням ПДР його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; провадження профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню дітьми кримінальних і адміністративних правопорушень, виявлення причин і умов, які цьому сприяють, ужиття в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; прийняття в громадян необхідних документів, визначених у підпунктах 12.2 та 12.5 пункту 12 розділу II Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 1998 року за №637/3077 (із змінами), для одержання в органах поліції дозволів на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них або перереєстрації (продовження терміну дії таких дозволів); здійснення досудового розслідування кримінальних проступків у формі дізнання.

З аналізу вищевказаних норм, враховуючи посадову інструкцію позивачки (а.с. 8-11) також слід дійти висновку, що до повноважень та обов`язків дільничного офіцера поліції не входить пошук та перевірка компрометуючої інформації щодо будь-якої особи.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

У відповідності до ч.1 ст.2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.7 КАС України: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного наказу, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки інших документів, щодо підтвердження витрат на правову допомогу матеріали справи не містять то тільки сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви без витрат на правову допомогу підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області №2858 від 10.12.2021 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області", в частині 1 даного Наказу - "про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме - попередження про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог ч.1 та п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII, п.1, 2 ч.1 ст.18 та ч.1,2 ст. 25 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 40108913) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк