Справа № 640/8314/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Київ № 640/8314/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агропрод стандарт" на підставі наказу № 2072 від 24.02.2020 р., результати якої були оформлені в акті від 28.02.2020 р. № 147/26-15- 05-01-03/39767992;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки податковий орган прийшов до помилкового висновку про неможливість здійснення господарських операцій з ТОВ «Сигма АДВ» у зв`язку з наявною податковою інформацією про непричетність директора до господарської діяльності товариства, адже всі операції за договором були здійснені, первинні документи у повній мірі розкривають зміст такої операції, а в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній вирок по зазначеному відповідачем в акті підприємству. Крім того, позивач вважає протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агропрод стандарт" на підставі наказу № 2072 від 24.02.2020 р., результати якої були оформлені в акті від 28.02.2020 р. № 147/26-15- 05-01-03/39767992, з урахуванням того, що відповідач несвоєчасно проінформував товариство про проведення перевірки, внаслідок чого, позбавив можливості позивача, бути ознайомленим із підставою та предметом перевірки до її початку; позивач не отримував від податкового органу жодного запиту в порядку п. 78.1.4 ПК України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.05.2020 до суду від ГУ ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача вказав на те, що проведеною перевіркою було встановлено порушення товариством позивача вимог податкового законодавства, зокрема, занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 108000 грн. та завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 120000 грн., та з урахуванням зібраної інформації по контрагенту позивача - ТОВ «Сигма АДВ», який фізично не міг виконати взяті на себе зобов`язання по договору, адже відсутнє звітування, основні засоби та трудові ресурси, наявність показів свідка (директора/засновника) про непричетність його до здійснення господарської діяльності вказаного товариства. Податковий орган вважає, що надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку по вказаному контрагенту не можуть бути прийняті судом, оскільки складені/підписані не уповноваженою особою контрагента позивача, з урахуванням надання пояснень директором товариства про непричетність до господарської діяльності товариства. Також, відповідач вважає, що процедурних порушень при призначенні та проведенні перевірки позивача не допускав.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, у відповідності до п. п.78.1.4 п. 78.4 ст. 78, ст. 79 ПК України, керівником ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 41993407) по дотриманню податкового законодавства України ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 39767992) при визначені по взаємовідносинах з ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року показників декларації з податку на додану вартість та за 1 квартал 2019 року показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства (наказ про проведення перевірки від 24.02.2020 № 2072).

На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № 2072, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері легкої промисловості управління перевірок у сфері матеріального виробництва Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у м. Києві, П`ятаком Вадимом Вікторовичем, відповідно до п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 39767992) з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначені по взаємовідносинах з ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року показників декларації з податку на додану вартість та за 1 квартал 2019 року показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

02.04.2020 ТОВ «Агропрод стандарт» отримало від ГУ ДПС в м. Києві податкове повідомлення рішення від 01.04.2020 р. № 0103 на суму 94933, 00 грн. за платежем ПДВ; податкове повідомлення рішення від 01.04.2020 р. № 0103 на суму 31333,75 грн. за платежем ПДВ, із них 25067,00 грн. за основним платежем, сума штрафної санкції 6266,75 грн.; податкове повідомлення рішення від 01.04.2020 р. № 0103 на суму 135000,00 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств, із них 108000,00 грн. за основним платежем, сума штрафної санкції 27000,00 грн.

Вказані податкові рішення були винесені на підставі акту від 28.02.2020 № 147/26-15- 05-01-03/39767992 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агропрод стандарт" (код 39767992) дотримання податкового законодавства України при визначені по взаємовідносинах з ТОВ «Сигма АДВ» (ТОВ «Синергія Магнат» (код 39692372) за лютий 2019 р. показників декларації з ПДВ та за 1 квартал 2019 р. показників фінансової зві тності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства».

Позивач не вживав заходів для адміністративного оскарження і вирішив зверну тись до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Позивач вважає дії по призначенню та проведенню перевірки протиправними, а вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і зумовило звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

За нормами п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому, слід врахувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто, на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само, створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Водночас, із визначеного в ПКУ поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто, господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції, передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПК України порядку.

Таким чином, ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Ураховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Суд, аналізуючи висновки контролюючого органу, що викладені в акті перевірки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, що надані сторонами під час розгляду спору по суті, вважає за необхідне звернути увагу на таке.

У частині посилань позивача на порушення процедури призначення та проведення перевірки, зокрема, щодо несвоєчасного інформування товариства про проведення перевірки та не отриманням від податкового органу жодного запиту в порядку п. 78.1.4 ПК України, суд враховує, що на податкову адресу ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» направлено запит від 23.08.2019 № 160102/10/26-15-14-01-03 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах із ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року, який, як стверджує сторона відповідача, повернувся без вручення «за закінченням строку зберігання», проте, до відзиву на позовну заяву було додано лише копію вказаного наказу, проте без доказів його надсилання та повернення без вручення.

У відповідності до п. п.78.1.4 п. 78.4 ст. 78, ст. 79 ПК України, керівником ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення щодо проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 41993407) по дотриманню податкового законодавства України ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 39767992) при визначені по взаємовідносинах з ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року показників декларації з податку на додану вартість та за 1 квартал 2019 року показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства (наказ про проведення перевірки від 24.02.2020 № 2072), на підставі якого, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері легкої промисловості управління перевірок у сфері матеріального виробництва Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у м. Києві, П`ятаком Вадимом Вікторовичем, відповідно до п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» (код 39767992) (далі по тексту ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ», Товариство) з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначені по взаємовідносинах з ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року показників декларації з податку на додану вартість та за 1 квартал 2019 року показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємства.

Копію наказу на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.02.2020 № 2072 з повідомленням про проведення перевірки від 24.02.2020 №135/26-15-05-01-03, направлено 24.02.2020 поштою, рекомендованим листом із повідомленням про вручення, на податкову адресу ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ», отримано 26.02.2020, тобто, як обґрунтовано зазначає сторона позивача, вже під час проведення перевірки, яка розпочалась 25.02.2020.

Судом досліджено, що 26.02.2020 позивач отримав від ГУ ДПС у м. Києва рекомендований лист з штрих кодом № 444 в якому було вкладено 3 документи:

копію наказу № 2072 від 24.02.2020 р. про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; повідомлення від 24.02.2020 р. № 135/26-15-05-01-03 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за адресою м. Київ, вул. Смілянська, 6, к. 712; повідомлення про запрошення № 33479/10/26-15-05-01-03 від 24.02.2020 р. керівника з`явитися до ГУ ДПС у м. Києві 28.02.20 для підписання акту (довідки) документальної позапланової невиїзної перевірки. Факт отримання вказаних документів саме 26.02.2020 р. підтверджується трекінгом по штового відправлення № 444 із сайту Укрпошти та копією конверту із штрих-кодом 444.

Згідно вказаних документів, позивача повідомили, що у нього з 25.02.2020 р. вже розпоча лась позапланова перевірка, тривалістю 3 робочих дні (з 25.02.2020 р. по 27.02.2020 р.). Згідно даних трекінгу поштового відправлення № 444 із сайту Укрпошти, відповідач 24.02.2020 р. лише наприкінці робочого дня (о 17:46) передав до по штового відділення копію наказу № 2072 від 24.02.2020 р. з інформацією про те, що сама пере вірка має розпочатись з ранку наступного дня - 25.02.2020 р. Тобто, позивач обґрунтовано стверджує, що відповідач не вжив заходів для завчасного попередження позивача про початок перевірки та про винесення спірного наказу № 2072 від 24.02.2020 р., внаслідок чого, міг позбавити можливості позивача бути ознайомленим із підставою та предметом пе ревірки до її початку.

Невиконання податковим органом вимог статей 75-81 Податкового кодексу України, щодо належного повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, по рушує гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням прав остан нього в адміністративних правовідносинах.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст. 79 ПК України, за п. 79.2 якої, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контро люючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому пред ставнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної пере вірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Ви конання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на визначену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України, необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім.

Так, згідно приписів п. п. 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податко вого кодексу України, платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок. Згідно ж п. 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позап ланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється нака зом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надаєть ся лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться ви ключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку. Враховуючи, що позивач до початку перевірки не був належним чином ознайомлений із наказом на перевірку, не був ознайомлений із датою її початку та місцем проведення, при цьому, встановлено, що податковим органом таке повідомлення було надіслано напередодні ввечері дня початку перевірки, свідчить про те, що відповідачем було порушено вимоги п. 79.2. ПК України під час організації та при проведенні такої перевірки, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Щодо доводів позивача про незаконність призначення позапланової перевірки позивача згідно наказу № 2072 від 24.02.2020, позивач стверджує, що перевірка згід но наказу була призначена з порушенням вимог п. 78.1.4 ПК України, яка вка зана в якості підстави для призначення перевірки в тексті самого наказу.

Суд, перевіряючи вказані доводи, звертає увагу на те, що згідно п. 78.1.4. ПК України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюєть ся в разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні твердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недо стовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Проте, як стверджує позивач, товариство не отримувало від податкового органу жодного запиту в порядку п. 78.1.4 ПК України.

Натомість, відповідач у відзиві вказує на те, що на податкову адресу ТОВ «АГРОПРОД СТАНДАРТ» було направлено запит від 23.08.2019 № 160102/10/26-15-14-01-03 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах із ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) за лютий 2019 року, який, повернувся без вручення «за закінченням строку зберігання», проте, до відзиву на позовну заяву було додано лише копію вказаного наказу, проте без доказів його надсилання та повернення без вручення.

У відповідь на лист від 27.02.2020 р., в якому позивач висловив свою незгоду із наказом на перевірку, відповідач надіслав лист від 19.03.2020 р. № 50797/10//26-15-05-01-03, у якому податковий орган повідомив, що позивачу бу ло раніше надіслано запит від 23.08.2019 р. № 160102/10/26-15-14-01-13 (код поштового відпра влення № 987), який 09.10.2019 р. повернувся в податковий орган з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з цим, відповідач застосував норми п. 42.4 ПК України, вважаючи, що цей запит було належ ним чином вручено позивачу.

Згідно положень п. 42.2 ПК України, передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з пові домленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику),

Таким чином, положення п. 42.2 ПК України, фактично передбачають 3 рівноцінні способи для вручення документів платнику податків, щоб такі документи вважались «належним чином вру ченими», зокрема: документи можуть бути надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті; документи можуть бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адре со) платника податків рекомендованим листом; особисто вручені платнику податків (його представнику).

Проте, суд констатує, що відповідачем не було доведено, що ГУ ДПС у м. Києві надсилало позивачу запит від 23.08.2019 р. № 160102/10/26-15-14-01-13.

Незважаючи на викладене вище, суд вважає, що процедурні порушення мають бути врахованими, проте перевага надається суті правовідносин, тобто, висновки акта перевірки мають бути дослідженими.

Відповідно до положень п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з господарською діяльністю.

Відповідно до п 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення № 88), первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Яке слідує з матеріалів справи, після отримання акта перевірки від 28.02.2020 р., позивач направив відповідачу свої письмові заперечення на акт та додав завірені копії первинних документів, які не були подані на перевірку, у зв`язку з тим, що позивач вчасно не був повідомлений про її проведення.

Позивач вказує на те, що ТОВ «Агропрод стандарт» було розпочато взаємовідносини з ТОВ "Сигма АДВ" з 21.09.2019 р., шляхом підписання Договору про надання рекламних послуг № 21012019. Вказаний договір зі сторони ТОВ "Сигма АДВ" був підписаний діючим на той момент директором підприємства - Яременко Антоніною Володимирівною . Факт надан ня послуг по даному договору підтверджується актом № 2802 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2019 р.

Надалі, 01.02.2019 р. сторонами було укладено Договір поставки товару № 01022019 від 01.02.2019, на виконання умов якого, було здійснено перше відвантаження товару, що під тверджується наступними первинними документами: рахунком-фактурою № 1802, видатковою накладною № 1802 від 18.02.2019 р., ТТН № 1802 від 18.02.2019, які підписані Яременко Антоніною Володимирівною , яка на той час бу ла директором ТОВ "Сигма АДВ".

Усі наступні відвантаження товару протягом лютого 2019 р. було здійснено згідно пер винних документів (рахунків-фактур від 22.02.2019 р. та від 27.02.2018 р., видаткових наклад них від 22.02.2019 р. та від 27.02.2018 р., ТТН від 22.02.2019 р. та від 27.02.2018 р.).

Відповідно до вимог п. 201.10. ст. 201 ПК України, ТОВ "Сигма АДВ" було складено для по зивача податкові накладні № 38 від 18.02.2019 р., № 50 від 22.02.2019 р., № 58 від 27.02.2019 р., № 61 від 28.02.2019 р., які зареєстровані в Єдиному реєстрі подат кових накладних, що підтверджується завіреними копіями квитанцій про реєстрацію, що також додаються до позовної заяви.

Згідно з п. 201.10 Податкового кодексу України, податкова накладна, яка складена та зареєстрована після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку. що відносяться до податково го кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

При цьому, посилання відповідача на те, що фактично такі операції позивачем не проводились і товар не отримувався, не підтверджуються, окрім як посиланнями на наступну інформацію: у ході аналізу податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 72, ст. 74 Податкового кодексу України та матеріалів, що надійшли на адресу контролюючого органу, по контрагенту-постачальнику ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) встановлено, що ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Закарпатській області (Рахівський р-он). Стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку). Вид діяльності - рекламні агентства. Останню декларацію з ПДВ до ДПІ подано за липень 2019 року. Свідоцтво платника ПДВ № 200215816 від 01.05.2015 - діюче. Директор/головний бухгалтер - ОСОБА_2, за період з 12.02.2019 по 30.08.2019. ТОВ «СИГМА АДВ» не подано до податкового органу Баланс (Звіт про фінансовий стан) 2019 рік, у зв`язку з чим, відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо. Отже, аналізом інформації баз даних ДПС неможливо встановити наявність у ТОВ «СИГМА АДВ» будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів, що ставить під сумнів можливість ведення фінансово-господарської діяльності на підприємстві. Згідно ITC "Податковий блок" «СФП» по ТОВ «СИГМА АДВ» наявна картка суб`єкта фіктивного підприємництва від 19.06.2019 № 4022/04-36-21-13. Орган ДПС, який виявив та відпрацював СФП - СФП ГУ ДПС у Дніпропетровській області. В картці «СФП» зазначено, що в межах к/п 00351, допитано гр-на ОСОБА_2 щодо непричетності до реєстрації та діяльності підприємства. Головним управлінням ДПС у м. Києві отримано протокол допиту від 10.06.2019 свідка гр. ОСОБА_2 : по змісту поставлених питань гр. ОСОБА_2 пояснює, що підприємство ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372) було зареєстроване приблизно в середині лютого 2019 року. Підприємство було зареєстровано на моє ім`я у зв`язку із скрутним становищем за грошову винагороду, знайомий на імя ОСОБА_3 розповів мені, що можливо заробити грошові кошти за реєстрацію підприємства за грошову винагороду, при цьому, не потрібно нічого робити, на яку я погодився. Приблизно через тиждень мені зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_4 та запропонував зустрітися біля нотаріуса, та пообіцяв виплачувати мені 2000 грн. щомісяця за реєстрацію суб`єкта господарювання. Після цього ми направились до нотаріуса, де я підписав якісь документи по ТОВ «СИГМА АДВ» (код 39692372), точно не пам`ятаю, та ще якісь документи в суті яких я не розбираюсь.

Проте, суд, виходячи зі змісту акта перевірки, констатує, що відповідач взагалі не перевіряв документи позивача під час перевірки, та єди ною підставою для невизнання господарських операцій ТОВ «Аропрод стандарт» з ТОВ "Сиг ма АДВ" стало посилання на протокол допиту директора ТОВ "Сигма АДВ" про його непричетність до діяльності підприємства.

Разом із тим, згідно пунктів 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 ПК України, обчислення, декларуванню та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.

Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Отже, формування суб`єктом господарювання показників звітності, не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Стосовно обставин, на підставі яких, відповідачем було встановлено порушення вимог законодавства, перш за все, всі висновки та питання в акті перевірки стосуються не підприємства позивача, а його контрагента , тож, висновки посадових осіб контролюючого органу стосовно платників ТОВ «Сигма АДВ» зроблені виключно за результатами аналізу інформаційних систем «ІС Податковий блок», Архів електронної звітності (ЄРПН), Єдиний реєстр судових рішень.

Стосовно посилання контролюючого органу на наявність пояснень ОСОБА_2 про реєстрацію за винагороду ТОВ «Сигма АДВ» та про непричетність до ведення діяльності підприємства, необхідно зазначити, що протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як доказ лише в разі його відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є безперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

При цьому, всі наведені податковим органом обставини, не підтверджені відповідними доказами, тобто, фактично, є припущеннями. Водночас, суд наголошує на тому, що нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з наведеного слідує, що наведені господарські операції між позивачем та контрагентом підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, наданими під час розгляду даного спору, беручи до уваги й те, що характер описаних операцій відповідає фактичній господарській діяльності позивача та її основним видам.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків-покупцем товару (послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Основним доводом сторони відповідача є посилання на те, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, під час якого було допитано в якості свідка громадянина ОСОБА_2 . Протокол допиту від 17.11.2016.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина друга зазначеної статті).

Межі прийнятності в адміністративному судочинстві обставин, встановлених у кримінальному провадженні, визначені нормою частини шостої статті 78 КАС. Відповідно до цих меж, показання свідка у процедурах кримінального провадження не стає автоматично доказом в адміністративному судочинстві. Протокол допиту свідка у кримінальному провадженні може бути джерелом інформації щодо обставин, на які сторона в адміністративній справі посилається на підтвердження своїх доводів чи заперечень і які входять у зв`язку з цим до предмета доказування. Встановити ж такі обставини суд може тільки на підставі засобів, передбачених частиною другою статті 72 КАС, та в порядку, встановленими нормами КАС України.

До матеріалів справи не було додано жодного вироку суду, що набрав законної сили, яким би було встановлено причетність засновників/керівників контрагента до вчинення кримінально караного діяння, а сам факт відкриття кримінального провадження, не є самостійною підставою для визнання спірних операцій нереальними для товариства позивача, адже вказане розслідування кримінального провадження не є його завершальною стадією, та таке, може мати наслідком не тільки встановлення вироком вини особи, а й його закриття по обставинам відсутності складу злочину.

Відтак, суд не визнає протокол допиту доказом у цій адміністративній справі. При цьому, порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб суб`єктів господарювання в процедурах кримінального провадження, не є фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій позивача та контрагента.

У відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_2 , керівника контрагента позивача ТОВ «Сигма АДВ», водночас, суд бере до уваги те, що вказана особа виклала свої свідчення у протоколі допиту свідка, в якому його було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України та ст. 385 КК України. Тож, суд не вбачає за доцільне допитувати в якості свідка вказану особу.

Суд вважає, що первинні документи позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Сигма АДВ» мають всі необхідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством. Не надано належних доказів, які б свідчили про наявність обставин що підтверджують недобросовісність саме позивача, як платника податків.

Отже, висновок ГУ ДПС у м. Києві про порушення позивачем вимог податкового законодавства: зокрема, занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 108000 грн. та завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 120000 грн., спростовується первинними документами, наданими товариством позивача, та не знайшов свого підтвердження під час розгляду даного спору в суді. Також, судом враховується допущені контролюючим органом порушення процедури призначення та проведення перевірки товариства позивача, які, дійсно могли вплинути на результати перевірки, зокрема, позивач мав право надати на запит податкового органу необхідні первинні документи, реалізувати своє право на подання додаткових документів/пояснень та заперечень.

Водночас, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у м. Києві по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Агропрод стандарт" на підставі наказу № 2072 від 24.02.2020 р., результати якої були оформлені в акті від 28.02.2020 р. № 147/26-15- 05-01-03/39767992, слід відмовити, оскільки дій по проведенню перевірки та оформлення її результатів не створюють для позивача наслідків, проте, такі наслідки створюють саме прийняті за наслідками перевірки рішення, які впливають на майновий стан позивача, та і які можуть бути предметом розгляду в суді, при вирішення спору, суд має перевірити і доводи щодо порушення процедури проведення перевірки, і доводи що стосуються самої суті правовідносин, що покладені в основу акта перевірки та прийнятих рішень за ним.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Водночас підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та, відповідно, на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення

Тож, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, під час розгляду даного спору в суді, наводячи свої аргументи щодо предмету позову та взаємовідносин позивача з контрагентом ТОВ «Сигма АДВ», не довів належними та допустимими доказами свою позицію, окрім як надав податкову інформацію з інформаційних джерел податкового органу, чого недостатньо для їх врахування.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 6021 грн., які підлягають стягненню з відповідача, на користь останнього, проте у розмірі, пропорційному до обсягу задоволених позовних вимог - 3919 грн. (за вимоги майнового характеру по оскаржуваним рішенням).

Щодо заявленого клопотання про розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до норм пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до положень частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи у яких конкретизовано справу у якій таку допомогу надано.

Позивачем заявлено до відшкодування 30000 грн.

На підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 31.03.2020 № 31-03.20, рахунок-фактуру № СФ-104 від 31.03.2020, платіжне доручення від 31.03.2020 № 1203, ордер/свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю та акт прийому адвокатських послуг від 14.07.2020 до договору № 31-03.20.

Суд виходить з того, що позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню, тому, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та того, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є завищеною у порівнянні з вимогами, які заявлені у позовній заяві, та тим, що спір розглядався у порядку спрощеного позовного провадження, суд дійшов висновку про розподіл та стягнення витрат у розмірі 7000 грн.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 242 - 246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103, від 01.04.2020 р. № 0103.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3919 грн. (три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» понесені ним судові витрати по наданню правничої допомоги адвоката в розмірі 7000 грн. (сім тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод стандарт» (, 03151, м. Київ, вул. Волинська, 42)

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

Суддя В.І. Келеберда