Справа № 629/1205/22
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/1205/22
Провадження№2-а/629/11/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області, в складі: головуючого суді Каращука Т.О., за участі секретаря судових засідань Коваленко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Бориспіль, Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАР №5917611 від 20.09.2022 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП та постанову серії ЕАР №5915998 від 20.09.2022 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП; справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, мотивуючи тим, що вказані постанови були винесені без з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, а саме працівниками поліції при винесені оскаржуваних постанов не було враховано той факт, що відносно нього вже було винесено 16.09.2022 року та 20.09.2022 року постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді від 05.10.2022 року позов ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами ст. 286 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Бориспіль в судове засідання не з`явився. Проте, представником відповідача батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Савонік Д.В. надано відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказав, що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому просив залишити позов без задоволення. Вказав, що оскаржувана позивачем постанова є законною та обґрунтованою. Жодних доказів про порушення поліцейським прав позивача та вимог КУпАП при складанні постанови про накладання на останнього адміністративного стягнення позивачем до позову не надано. Також у відзиві просив справу розглянути за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту спірних постанов серії ЕАР №5917611 від 20.09.2022 року та серії ЕАР №5915998 від 20.09.2022 року, 20.09.2022 о 12:25:49, М-03 км, громадянин рухаючись на транспортному засобі обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки. Під час перевірки документів було з`ясовано, що особа не має права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. В зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень. Також, 20.09.2022 року о 19:05:15 в смт. Сахновщина, вул. Озерна, ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи права керування, чим порушив п.2.1.а. ПДР, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. В зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувані постанови винесені посадовими особами без з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, а саме працівниками поліції при винесені оскаржуваних постанов не було враховано той факт, що відносно нього вже було винесено 16.09.2022 року та 20.09.2022 року постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При цьому посилається на ч. 1 ст. 61 Конституції України, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08 травня 1993 року (зі змінами) затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства (далі Положення).

Відповідно до п. 2 Положення, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача Савонік Д.В. у своєму відзиві на адміністративний позов надав суду докази правомірності винесеної постанови серії ЕАР №5915998 від 20.09.2022 року, зокрема факт відсутності водійського посвідчення станом на день зупинки транспортного засобу 20.09.2022 року підтверджується інформацією з бази пошуку посвідчення водія ГСЦ, в якій зазначено, що за відомостями ГСЦ МВС документ відсутній.

Також на підтвердження правомірності дій інспектора, представником відповідача було надано до відзиву диск з відеозаписом з нагрудної бодікамери інспектора 475282, який був досліджений судом. Відеозаписом зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобам без посвідчення водія відповідної категорії.

Факт керування транспортним засобом без посвідчення водія, також не оспорюється позивачем при винесені оскаржуваних постанов.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, викладені у позові, про те, що після перетину кордону з Російської Федерації, так як його сім`я вимушена була покинути своє місце проживання за адресою: смт. Савинці Балаклейського району Харківської області у зв`язку з тим, що в м. Балаклея Харківської області проводились активні бойові дії та місто було тимчасово окуповане, опинившись на території України він вимушений був керувати 20.09.2022 року транспортним засобом, не маючи посвідчення водія шукаючи прихисток, так як перетнувши кордон сім`я ОСОБА_1 могла скористатися послугами іншого водія, який мав право керувати транспортним засобом або залишити транспортний засіб на стоянці та скористатися іншим наземним транспортом, розцінюючи такі твердження як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, як вбачається із пояснень самого правопорушника так і його матері, зафіксованих на відеозапис під час винесення оскаржуваної постанови серії ЕАР №5915998, останнім було відомо про заборону керування транспортним засобом без водійського посвідчення, так як ОСОБА_1 за декілька днів до події було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без водійського посвідчення та накладено штраф. Після вказаної події його неодноразово зупиняли працівники поліції, але відпускали без притягнення до адміністративної відповідальності. Як правопорушник, так і мати просили інспектора не виносити постанову та пожаліти їх, так як вони є біженцями з м. Балаклія, призначений штраф їх сім`я не зможе оплатити.

Із долученої позивачем постанови серії ЕАР №5900927 від 16.09.2022 року, вбачається, що 16.09.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 гривень.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, оскільки не отримав посвідчення водія відповідної категорії. Позивач знаючи, що не має право керувати транспортними засобами та незважаючи на притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1 а ПДР України 16.09.2022 року, продовжував керувати транспортним засобом без відповідного права керування. Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 систематично скоював порушення п.2.1 а ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності 20.09.2022 року о 12 год. 39 хв. та в цей же день о 19 год. 13 хв.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що позивач не довів незаконність постанов про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2022 року серії ЕАР №5915998 та серії ЕАР №5917611, складених відносно нього, а його доводи зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, та правомірність дій інспекторів поліції зі складання зазначених постанов.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Що стосується вимог про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, та з урахуванням, що при зверненні до суду ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Бориспіль, Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Савинці, Балаклійського району, Харківської області, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

ВідповідачУправління патрульної поліції в м. Бориспіль, місцезнаходження за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4.

Відповідач-Головне управління Національної поліції в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Ярославська, 1/29.

Суддя Тимур КАРАЩУК