Справа № 1340/5529/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 1340/5529/18

адміністративне провадження № К/990/12569/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Білоуса О.В.,

суддів - Желтобрюх І.Л., Шишова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,

представника позивача Мельника С.І.,

представника відповідача Войтків З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року (головуючий суддя Гулик А.Г.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року (головуючий суддя Шавель Р.М., судді - Бруновська Р.Б., Хобор Р.Б.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ «Енергія -Новий Розділ») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області), правонаступником якого є Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30 липня 2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 81558830 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями - 65247050 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 16311763 грн).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Стягнуто з ГУ ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Енергія-Новий Розділ» судовий збір у розмірі 616700 грн.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Львівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів попередніх інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення, зазначеного у частині першій статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та на те, що у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України), та з підстав, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зокрема, в обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Енергія Новий-Розділ» з питань формування даних податкових зобов`язань та даних податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Корпорація КРТ» за період червень 2015 року - грудень 2017 року, за результатами якої 10 липня 2018 року складено Акт перевірки №1712/13-01-16-01/33525073.

В основу висновків Акта перевірки від 10 липня 2018 року № 1712/13-01-16-01/33525073 про безтоварність господарських операцій між ТОВ «Енергія Новий-Розділ» та ТОВ «Корпорація КРТ» контролюючим органом покладено висновки Акта перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» із його контрагентами, зокрема, позивачем.

Судами першої та апеляційної інстанцій в обґрунтування рішень про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30 липня 2018 року № зазначено, що рішеннями судів у справах №813/2412/18 та №1340/4619/18, задоволено позови ТОВ «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків ДФС, зокрема, скасовано наказ про проведення перевірки, а також податкові повідомлення-рішення відносно ТОВ «Корпорація КРТ», які прийняті на підставі Акта перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року № 1/28-10-18-17/37786903.

Таким чином, Львівський окружний адміністративний суд та Восьмий апеляційний адміністративний суд у цій справі дійшли до висновку, що Акт перевірки від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 не може бути використаний, як підстава для висновків стосовно взаємовідносин ТОВ «Енергія Новий-Розділ» з його контрагентом ТОВ «Корпорація КРТ», а тому є недопустимим доказом порушення позивачем податкового законодавства в силу приписів підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

В обґрунтування підстав оскарження, вказаних у пунктах 3, 4 частини четвертої 4 статті 328 КАС України, відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України, контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складання акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до підпунктів 60.1.2 та 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 цього Кодексу.

Питання відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги унормовано статтею 60 ПК України, за приписами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 якої податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо таке скасовується рішенням суду, що набрало законної сили.

На думку контролюючого органу, помилка судів при застосуванні підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України полягає у тому, що на відміну від обставин справи №1340/4619/18 у спірній справі №1340/5529/18 наказ про проведення перевірки не оскаржувався, а підставами позовних вимог ТОВ «Енергія Новий-Розділ» було ніби то не дослідження контролюючим органом первинних документів, а не скасування наказу на підставі якого проведено перевірку.

Відтак, під час розгляду позовної заяви у даній справі судам попередніх інстанцій необхідно було досліджувати усі обставини справи, в тому числі і ті, що встановлені під час проведення перевірки, оскільки ТОВ «Енергія Новий-Розділ» заявлено вимогу саме про скасування податкового повідомлення-рішення.

Дослідження ж реальності господарських операцій та відповідно первинних документів в частині розгляду позовних вимог у даній справі про скасування податкового повідомлення-рішення дало б можливість з`ясувати усі фактичні обставини справи, що мали значення для правильного її вирішення та відповідало б вимогам процесуального законодавства.

Однак, судами прийнято рішення без повного і всебічного з`ясовування обставин в адміністративній справі та без надання оцінки всім аргументам учасників справи, що вказує на порушенні судами частин другої та третьої статті 242 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, правомірність висновків судів першої та апеляційної інстанції потребують висновку Верховного Суду щодо застосування підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України, зокрема, з приводу визнання акта перевірки недопустимим доказом у випадку скасування наказу про проведення перевірки, який не пов`язаний із цією справою.

ТОВ «Енергія-Новий Розділ», скориставшись своїм правом надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, заслухавши представників сторін, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Енергія-Новий Розділ» з питань формування даних податкових зобов`язань та даних податкового кредиту по взаємовідносинах із ТОВ «Корпорація КРТ за період червень 2015 року грудень 2017 року, за результатами якої 10 липня 2018 року складено Акт №1712/13-01-16-01/33525073 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акта перевірки встановлено порушення позивачем:

підпунктів 44.1, 44.6 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України від 2 грудня 2010 року №2755-V (із змінами і доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 70 268 174 грн, у тому числі за червень 2015 року на суму 5021124 грн, за липень 2015 року на суму 1653513 грн, за серпень 2015 року на суму 6809615 грн, за вересень 2015 року на суму 6308955 грн, за жовтень 2015 року на суму 961328 грн, за листопад 2015 року на суму 6853981 грн, за грудень 2015 року на суму 8071399 грн, за січень 2016 року на суму 6246603 грн, за лютий 2016 року на суму 7978409 грн, за березень 2016 року на суму 6037438 грн, за квітень 201 6 року на суму 5247820 грн, за червень 2016 року на суму 57792 грн, за серпень 2016 року на суму 39788 грн, за вересень 2016 року на суму 72582 грн, за жовтень 2016 року на суму 211702 грн, за листопад 2016 року на суму 429 грн, за грудень 2016 року на суму 24322 грн, за березень 2017 року на суму 19417 грн.

дії посадових осіб позивача та ТОВ «Корпорація КРТ» можуть мати ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом розмірі 421609044 гривень під виглядом умовного придбання товарів робіт послуг (без фактичного їх постачання).

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки, позивач подав на нього заперечення від 16 липня 2018 року, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Львівській області заперечення залишило без задоволення, а висновки Акта перевірки - без змін.

Про результати розгляду заперечення, відповідач повідомив позивача листом від 25 листа 2018 року №26165/10/13-01-14-02-12.

На підставі вказаного Акту перевірки, ГУ ДФС у Львівській області 16 січня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

30 липня 2018 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 81558830 грн (у тому числі за податковими зобов`язаннями - 65247050 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 16311763 грн).

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним та про його скасування.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що зі змісту Акту перевірки від 10 липня 2018 року №1712/13-01-16-01/33525073 вбачається, що висновок щодо заниження ТОВ «Енергія-Новий Розділ» грошових зобов`язань з податку на додану вартість сформовано із врахуванням висновків Акту перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «КАРА-АЛТИН» (), ТОВ «ЕКОДИТ» (), ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (), ТОВ «НПЛ КОМ» (), ТОВ «КАНРЕМТОРГ» (), ТОВ «ДАЙМОНД БРІЛЗ» (), ТОВ «ЛАРІ-ЛЕЙК» (), ТОВ «ЮНІОН-СТ» (), ТОВ «ТЕХБУД КОМПАНІ» (), ТОВ «БОСКО ТРЕНД» (), ТОВ «ЧАЙКА-ВСЕСВІТ ПЛЮС» (), ТОВ «СМАРТХОЛД» (), ТОВ «ВІТАРА-ГРУП» (), ТОВ «ТОП АКТИВ» (), ТОВ «АРДО ТРЕЙД» (), ТОВ «ФІОЛЕНТ ГРУПП» (), ТОВ «Шивада» (ЄДРПОУ-39602912), ТОВ «Омікрон плюс» (), ТОВ «Ісіда Груп» (), TOB «НІКА ЕЙР» (), ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ФІРМА ТРАВІС»), TOB «МІРАНЕМ» (), ТОВ «Деларіан» (), ТОВ «Лідер Сігма Трейд» (), ТОВ «Техбуд Компані» (), ТОВ «Нагоя» (), ТОВ «Боско Тренд» (), ТОВ «Еркер Сервіс» (), TOB «ІНВЕНТ ГРУП» (), ТОВ «СТРЕНДЖ СІСТЕМ» (ТОВ «Будівельна компанія «СТРОЙ.КА») (), ТОВ «АЗОВТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ» (), ТОВ «МОРТОН-ПРЕМІУМ-ГРУП» (), ТОВ «Галелектрод» (), ТОВ «Рідмар» (ТОВ «АБІОН РЕСУРС»), ПП «Грандбудсервіс» (), ТОВ «Юніком Групп» (), ТОВ «Старк-Груп» (), ТОВ «Фрайм Консалт» (), ТОВ «Техторг Груп» (), ТОВ «Грінбокс Студіо» (), ТОВ «Смартхолд» (), ТОВ «Кейнфор» (), ТОВ «Скай Сіті Інжиніринг» (), ТОВ «Палбур» (), ТОВ «БПК Майстер-88» (), ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» (), ТОВ «МІЛТА-ТРЕЙД» (), ПП «Техніка тепла і води» (), ТОВ «Аманд М» (ТОВ «Рапунцель») (), ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ПП «Дизайн Полідрук» (), ТОВ «Універсаліс» (), ТОВ «КОНТАКТ» (), ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОЛСЕТ-Україна» (), ТОВ «ВІННТОРГСЕРВІС» (), ПП «ВЕЛТІС-ХІМ-ТОРГ» (Хімінвест) (), ТОВ «ФРУТПОЛ» (), ПП «Тепло-технічний сервіс» (), ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (), ПП «Торгово-Виробнича фірма «Мельхеор» (), ПП «ЦЕНТР ВІКОННО-ДВЕРНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (), ТОВ «СОЮЗ-ЛЕД НВП» (), ТОВ «АйТІ Аутсорсінг» (), ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА» (), ТОВ «Струмтек» (), ТОВ «БІРЖОВИЙ УНІВЕРСИТЕТ» (), ПП «ОККО-БІЗНЕС» (), ТОВ «УКРЕНЕРГОАКТИВ» (), ТОВ «БРОКБУДКЕПІТАЛ» (ТОВ «РЕАЛ-ГРАНД-БУД») (), ТОВ «КОМПАНІЯ «СОРБІТ» (ТОВ «АЛЬФА-АВЕРОН») (), ТОВ «ФЕКО» (), ТОВ «ПРОДМАРКЕТ 2012» (), ТОВ «Еколайн-СТ» (), ПП «ДІСЛАВ» (), ПП «НП «XІМІЧ» (), ТОВ «ІНТЕЛЕКТ-М» (), ПП «Світ будівництва і дизайну» (), ТОВ «ЕРІДЛ» (), ТОВ «СХІДБУДСЕРВІС-Д» (), ТОВ «ВОСТОКТОРГСЕРВІС-ГРУПП» (), ТОВ «Торговий Дом Грандвест» (), ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «ДІОНІКА» (ТзОВ «ІМПУЛЬС-ФІНАНС») (), ТОВ «АВЕСБУД» (), ТОВ «СОЛАР СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ» (), ТОВ «УСПІХ ЮА» (ТзОВ «ПАРІТЕТ-АЛЬЯНС») (), ТОВ «Гіва» (), ТОВ «ПКФ «ВОСТОК ТРЕЙД» (), ТОВ «БК «СХІД СТРОЙ ГРУПП» (), ТОВ «УКР СЕРВІС ГРУП» (УКР-ІНКОМ ПЛЮС) (), ТОВ «ЛУГ СПЕЦ СЕРВІС» (), ТОВ «АЛЬЯНС ТРЕЙД КОМПАНІ» (), ТОВ «Гарант СК-Буд» (), ТОВ «МАРКЕТ-ПРОМСЕРВІС» (), ТОВ «Ароза Груп» (), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НИКСА» (), ТОВ «ТД «АЛЬТАПРОД» (), ТОВ «ДЕНІЗА ЛТД» (), ТОВ «ЕДВАЙСТОРГ» (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ГРУП» (), ТОВ «ПТСК» (), ТОВ «ІДЕАЛ ІНВЕСТ» (), ТОВ «ЗЕРІС» (ТОВ «Компанія Адамант») (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКР-ГРАНІТ» (), ТОВ «ЕЛІОНС» (), ТОВ «МІКЛЕР» (), ВО «СЗГТВ» (), ТОВ «АЛЬФА-СОЮЗ ЛТД» (), ТОВ «ВАРГРУП» (), ТОВ «АСТЕЛЬ-ТРАНС» (), ТОВ «ЛАРІ-ЛЕЙК» (), ТОВ «КОРВІН ТРЕЙД» (), ТОВ «СТАНДАРТ ЛЮКС СТАЙЛ» (), ТОВ «СВІТ БУДІВНИЦТВА І ДИЗАЙНУ ПРО» (), TOB «СТАР КОРД» (), ТОВ «ПМ-ЕНЕРГО» (), ТОВ «БудРесурс Т» (), ТОВ «АКРОПОЛЬ БУД ІНВЕСТ» (), ТОВ «ПРАЙМ-КОМ» (), ТОВ «Будівельний Регіон» (), ТОВ «ПРОФ-РЕБМІТ» (), ТОВ «ЮНІКОМ ГРУПП» (), ТОВ «ДЖОРДЖІЯ КОНСАЛТ» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ТОВ «Західтрансбуд» (), ПП «Термтех» (), ТОВ «Промбізнесгруп» (), ТОВ НВП «Дніпрокомплект» (), ТОВ «ДОНТЕХСВЯЗЬ» (), ТОВ «Маркостиль» (), ПП «Елма-Сервіс» (), ТОВ «Ремспецбуд» (), ПП «ТРАНСПОРТНІ БУДІВЕЛЬНІ СИСТЕМИ» (), ПП «ВИРОБНИЧА ФІРМА «ПОЛІМАШПРОЕКТ» (), ТОВ «ПІЛАВА-ЛІФТ» (), ТОВ «БП-Монтаж» (), за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі № 760/27617/17 (провадження № 1-кс/760/17585/17) задоволено клопотання детектива Другого відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Максименка С.П., погоджене прокурором четвертого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Гарванком І.М., у кримінальному провадженні № 0000243 від 22 червня 2016 року та призначено позапланову документальну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «КАРА-АЛТИН» (), ТОВ «ЕКОДИТ» (), ТОВ «ДОМУС АЛЬЯНС» (), ТОВ «НПЛ КОМ» (), ТОВ «КАНРЕМТОРГ» (), ТОВ «ДАЙМОНД БРІЛЗ» (), ТОВ «ЛАРІ-ЛЕЙК» (), ТОВ «ЮНІОН-СТ» (), ТОВ «ТЕХБУД КОМПАНІ» (), ТОВ «БОСКО ТРЕНД» (), ТОВ «ЧАЙКА-ВСЕСВІТ ПЛЮС» (), ТОВ «СМАРТХОЛД» (), ТОВ «ВІТАРА-ГРУП» (), ТОВ «ТОП АКТИВ» (), ТОВ «АРДО ТРЕЙД» (), ТОВ «ФІОЛЕНТ ГРУПП» (), ТОВ «Шивада» (ЄДРПОУ-39602912), ТОВ «Омікрон плюс» (), ТОВ «Ісіда Груп» (), TOB «НІКА ЕЙР» (), ТОВ «ТРЕКОТА-ЛЮКС» (ТОВ «ФІРМА ТРАВІС»), TOB «МІРАНЕМ» (), ТОВ «Деларіан» (), ТОВ «Лідер Сігма Трейд» (), ТОВ «Техбуд Компані» (), ТОВ «Нагоя» (), ТОВ «Боско Тренд» (), ТОВ «Еркер Сервіс» (), TOB «ІНВЕНТ ГРУП» (), ТОВ «СТРЕНДЖ СІСТЕМ» (ТОВ «Будівельна компанія «СТРОЙ.КА») (), ТОВ «АЗОВТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ» (), ТОВ «МОРТОН-ПРЕМІУМ-ГРУП» (), ТОВ «Галелектрод» (), ТОВ «Рідмар» (ТзОВ «АБІОН РЕСУРС»), ПП «Грандбудсервіс» (), ТОВ «Юніком Групп» (), ТОВ «Старк-Груп» (), ТОВ «Фрайм Консалт» (), ТОВ «Техторг Груп» (), ТОВ «Грінбокс Студіо» (), ТОВ «Смартхолд» (), ТОВ «Кейнфор» (), ТОВ «Скай Сіті Інжиніринг» (), ТОВ «Палбур» (), ТОВ «БПК Майстер-88» (), ТОВ «ФІДО-СТРОЙ ГРУП» (), ТОВ «МІЛТА-ТРЕЙД» (), ПП «Техніка тепла і води» (), ТОВ «Аманд М» (ТОВ «Рапунцель») (), ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ПП «Дизайн Полідрук» (), ТОВ «Універсаліс» (), ТОВ «КОНТАКТ» (), ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПОЛСЕТ-Україна» (), ТОВ «ВІННТОРГСЕРВІС» (), ПП «ВЕЛТІС-ХІМ-ТОРГ» (Хімінвест) (), ТОВ «ФРУТПОЛ» (), ПП «Тепло-технічний сервіс» (), ТОВ «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (), ПП «Торгово-Виробнича фірма «Мельхеор» (), ПП «ЦЕНТР ВІКОННО-ДВЕРНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (), ТОВ «СОЮЗ-ЛЕД НВП» (), ТОВ «АйТІ Аутсорсінг» (), ТОВ «СТИЛЬ МЕДІА» (), ТОВ «Струмтек» (), ТОВ «БІРЖОВИЙ УНІВЕРСИТЕТ» (), ПП «ОККО-БІЗНЕС» (), ТОВ «УКРЕНЕРГОАКТИВ» (), ТОВ «БРОКБУДКЕПІТАЛ» (ТОВ «РЕАЛ-ГРАНД-БУД») (), ТОВ «КОМПАНІЯ «СОРБІТ» (ТОВ «АЛЬФА-АВЕРОН»)(), ТОВ «ФЕКО» (), ТОВ «ПРОДМАРКЕТ 2012» (), ТОВ «Еколайн-СТ» (), ПП «ДІСЛАВ» (), ПП «НП «XІМІЧ» (), ТОВ «ІНТЕЛЕКТ-М» (), ПП «Світ будівництва і дизайну» (), ТОВ «ЕРІДЛ» (), ТОВ «СХІДБУДСЕРВІС-Д» (), ТОВ «ВОСТОКТОРГСЕРВІС-ГРУПП» (), ТОВ «Торговий Дом Грандвест» (), ТОВ «ФІНАНСОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «ДІОНІКА» (ТОВ «ІМПУЛЬС-ФІНАНС») (), ТОВ «АВЕСБУД» (), ТОВ «СОЛАР СТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ» (), ТОВ «УСПІХ ЮА» (ТОВ «ПАРІТЕТ-АЛЬЯНС») (), ТОВ «Гіва» (), ТОВ «ПКФ «ВОСТОК ТРЕЙД» (), ТОВ «БК «СХІД СТРОЙ ГРУПП» (), ТОВ «УКР СЕРВІС ГРУП» (УКР-ІНКОМ ПЛЮС) (), ТОВ «ЛУГ СПЕЦ СЕРВІС» (), ТОВ «АЛЬЯНС ТРЕЙД КОМПАНІ» (), ТОВ «Гарант СК-Буд» (), ТОВ «МАРКЕТ-ПРОМСЕРВІС» (), ТОВ «Ароза Груп» (), ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «НИКСА» (), ТОВ «ТД «АЛЬТАПРОД» (), ТОВ «ДЕНІЗА ЛТД» (), ТОВ «ЕДВАЙСТОРГ» (), ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ГРУП» (), ТОВ «ПТСК» (), ТОВ «ІДЕАЛ ІНВЕСТ» (), ТОВ «ЗЕРІС» (ТзОВ «Компанія Адамант») (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКР-ГРАНІТ» (), ТОВ «ЕЛІОНС» (), ТОВ «МІКЛЕР» (), ВО «СЗГТВ» (), ТОВ «АЛЬФА-СОЮЗ ЛТД» (), ТОВ «ВАРГРУП» (), ТОВ «АСТЕЛЬ-ТРАНС» (), ТОВ «ЛАРІ-ЛЕЙК» (), «КОРВІН ТРЕЙД» (), ТОВ «СТАНДАРТ ЛЮКС СТАЙЛ» (), ТОВ «СВІТ БУДІВНИЦТВА І ДИЗАЙНУ ПРО» (), TOB «СТАР КОРД» (), ТОВ «ПМ-ЕНЕРГО» (), ТОВ «БудРесурс Т» (), ТОВ «АКРОПОЛЬ БУД ІНВЕСТ» (), ТОВ «ПРАЙМ-КОМ» (), ТОВ «Будівельний Регіон» (), ТОВ «ПРОФ-РЕБМІТ» (), ТОВ «ЮНІКОМ ГРУПП» (), ТОВ «ДЖОРДЖІЯ КОНСАЛТ» (), ТОВ «БУД КОРПОРЕЙШН» (), ТОВ «Західтрансбуд» (), ПП «Термтех» (), ТОВ «Промбізнесгруп» (), ТОВ НВП «Дніпрокомплект» (), ТОВ «ДОНТЕХСВЯЗЬ» (), ТОВ «Маркостиль» (), ПП «Елма-Сервіс» (), ТОВ «Ремспецбуд» (), ПП «ТРАНСПОРТНІ БУДІВЕЛЬНІ СИСТЕМИ» (), ПП «ВИРОБНИЧА ФІРМА «ПОЛІМАШПРОЕКТ» (), ТОВ «ПІЛАВА-ЛІФТ» (), ТОВ «БП-Монтаж» (), за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року, проведення якої доручено працівникам Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС України.

На виконання вимог згаданої ухвали Офісом великих платників податків ДФС 11 травня 2018 року прийнято наказ №861 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ»».

Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Корпорація КРТ», за результатами якої 16 травня 2018 року складено Акт № 1/28-10-18-17/37786903.

На підставі зазначеного Акта перевірки Офісом великих платників податків ДФС щодо ТОВ «Корпорація КРТ» від 4 липня 2018 року прийнято податкові повідомлення-рішення: №, №, №.

В подальшому ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 760/27617/17 (провадження № 11-сс/780/50/18) скасовано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року про призначення документальної позапланової перевірки, яка стала підставою для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ». У задоволенні клопотання Детектива другого відділу Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Максименка С.П. про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з його контрагентами за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року, відмовлено.

На підставі викладеного, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, залишеним без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року та Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 813/2412/18, наказ Офісу великих платників податків ДФС від 11 травня 2018 року №861 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Корпорація КРТ» скасовано.

Згідно із рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019 року, залишеним без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року та Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №1340/4619/18, податкові повідомлення-рішення від 4 липня 2018 року №, №, №, прийняті відносно ТОВ «Корпорація КРТ» визнано протиправними та скасовано.

Крім того, копії документів за Актом невиїзної документальної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 відповідач отримав 14 лютого 2019 року, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції №1540/7.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оцінка правомірності оскаржуваного рішення повинна надаватися із врахуванням того, до яких саме висновків дійшов орган податкового адміністрування, які саме докази (документи) досліджувалися контролюючим органом та чи кореспондують відповідні висновки ГУ ДПС у Львівській області обставинам, які об`єктивно можуть підтверджуватися дослідженими доказами у їх системному взаємозв`язку. Суд визнав безпідставним посилання відповідача на Акт перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Корпорація КРТ», оскільки оцінку первинним документам, які слугували підставою для складення вказаного Акта, відповідач не надавав. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019 року у справі №1340/4619/18, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 4 липня 2018 року №, №, №, які складені на підставі Акта від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903. За вказаних обставин, зазначений Акт перевірки від 16 травня 2018 року, в силу приписів підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 87 ПК України, є недопустимим доказом порушення позивачем податкового законодавства. При цьому, дослідження відповідачем змісту укладених позивачем договорів не є та не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій та порушення позивачем приписів податкового законодавства. З аналогічних підстав суд відхилив посилання податкового органу на врахування руху грошових коштів позивача за період з 2013 по 2017 роки та податкової інформації щодо контрагентів позивача, оскільки аналіз руху коштів та податкова інформація не підміняють змістового значення первинних документів та не є безумовними підставами про недотримання позивачем вимог податкового законодавства. На переконання суду, контролюючий орган не забезпечив всебічного та повного з`ясування обставин господарської діяльності позивача, які мають істотне значення у спірних правовідносинах. Отже, проведений відповідачем аналіз згаданих первинних документів не є достатнім для висновку про наявність порушень з боку ТОВ «Енергія-Новий Розділ».

Зазначена позиція підтримана Восьмим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За приписами пункту 79.1 статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20 серпня 2015 року, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 5 розділу І вказаного Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21 лютого 2020 року), «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

У постанові від 22 вересня 2020 року (справа №520/8836/18) Верховний Суд зазначив, що «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».

Врахувавши правову позицію викладену у зазначених вище постановах Верховного Суду, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд переходити не може.

У справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій правомірно зазначили, що використання для висновків перевірки позивача такої підстави як податкова інформація у вигляді Акта перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-48-17/37786903 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TзOB «Корпорація КРТ»; відсутність дослідження первинних документів, на підставі яких прийнятий такий акт, вибірковість дослідження представлених органами досудового розслідування документів, є тими порушеннями процедури, наслідком яких є визнання акта перевірки недопустимим доказом, що є підставою в подальшому для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно пункту 2.7 Акта перевірки від 10 липня 2018 року №1712/13-01-16-01/33525073 під час перевірки позивача, уповноваженими особами контролюючого органу використовувалася наступна інформація:

скановані договори з додатками, укладені між позивачем та ТОВ «Корпорація КРТ» - 4 томи за період 2015-2017 роки в електронному вигляді на диску та первинні документи (видаткові накладні), надані листом Національного антикорупційного бюро України від 28 березня 2018 року № 0432-186/12967;

рух грошових коштів (банківські виписки за період з 2013 по 2017 роки), надані листом Національного антикорупційного бюро України від 18 квітня 2018 року №0432-186/16107;

Акт перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-48-17/37786903 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Корпорація КРТ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з рядом суб`єктів господарювання за період з 1 січня 2013 року по 11 грудня 2017 року;

перелік автоматизованих інформаційних систем, інформація яких використана під час проведення перевірки АІС «Податковий аудит», система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів на рівні ДФС України, архів електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних.

Судами попередніх інстанцій в обґрунтування рішень зазначено, що оцінка правомірності оскаржуваного рішення повинна надаватися із врахуванням того, до яких саме висновків дійшов податковий орган, які саме докази досліджувалися ним та чи кореспондують відповідні висновки відповідача обставинам, які об`єктивно можуть підтверджуватися дослідженими доказами у їх системному взаємозв`язку.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що оцінка первинним документам, які слугували підставою для складання Акта перевірки Офісу великих платників податків ДФС від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903, відповідачем не надавав.

Копії документів за Актом невиїзної документальної перевірки ТОВ «Корпорація КРТ» від 16 травня 2018 року №1/28-10-48-17/37786903 відповідачем отримані лише 14 лютого 2019 року, тобто з викладеного вбачається, що на момент проведення перевірки ТОВ «Енергія-Новий Розділ» та прийняття 30 липня 2018 року оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № відповідач був позбавлений можливості надати оцінку первинній документації та встановити реальність чи нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом TOB «Корпорація КРТ».

Відповідно до абзацу 2 підпункту 86.7.5. пункту 86.7 статті 86 ПК України, контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складання акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до підпунктів 60.1.2 та 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 цього Кодексу.

Питання відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги унормовано статтею 60 ПК України, за приписами підпункту 60.1.4 пункту 60.1 якої податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо таке скасовується рішенням суду, що набрало законної сили.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2019 року, залишеним без змін постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2020 року та Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №1340/4619/18, визнано протиправними та скасованими податкові повідомлення-рішення від 4 липня 2018 року, №, №, №, які складені на підставі Акта перевірки від 16 травня 2018 року № 1/28-10-18-17/37786903.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначено, що Акт перевірки від 16 травня 2018 року №1/28-10-18-17/37786903 не може бути використаний, як підстава для висновків стосовно взаємовідносин ТОВ «Енергія-Новий Розділ» з його контрагентом ТОВ «Корпорація КРТ», а тому є недопустимим доказом порушення позивачем податкового законодавства.

Стосовно висновків податкового органу, сформованих на підставі інших наявних у нього під час перевірки позивача документів та інформації, то судами попередніх інстанцій враховано, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV).

Згідно статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Визначення первинного документа та господарської операції закріплено у статті 1 Закону № 996-XIV, за змістом якої первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У свою чергу, частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав й обов`язків.

Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) у майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Сама господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків і руху його капіталу

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 березня 2019 року у справі № 809/1718/15.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначено, що дослідження відповідачем змісту укладених позивачем договорів не може бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій та порушення останнім приписів податкового законодавства.

З аналогічних підстав, судами попередніх інстанцій не було взято до уваги посилання відповідача на врахування руху грошових коштів позивача за період 2013 по 2017 роки та податкової інформації щодо контрагентів позивача, оскільки аналіз руху коштів та податкової інформації не підміняють змістового значення первинних документів та не є безумовними підставами про недотримання позивачем вимог податкового законодавства.

Податкова інформація, носить виключно інформативний характер. Визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання не є самостійною підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, дослідив лише окремі первинні документи (видаткові накладні), а саме: 1) № 260115.9 від 26 січня 2015 року; 2) № 260215.2 від 26 лютого 2015 року; 3) № 260215.3 від 26 лютого 2015 року; 4) № 260315.6 від 26 березня 2015 року; 5) № 260315.7 від 26 березня 2015 року; 6) № 260315.8 від 26 березня 2015 року; 7) № 260415.17 від 28 квітня 2015 року; 8) № 260415.18 від 20 травня 2015 року; 9) № 200515.3 від 20 травня 2015 року; 10) № 200515.2 від 25 травня 2015 року; 11) № 200515.3 від 30 червня 2015 року; 12) № 00615.3 від 30 червня 2015 року; 13) № 300615.4 від 30 липня 2015 року; 14) № 300715.9 від 30 липня 2015 року; 15) № 300715.10 від 30 липня 2015 року; 16) №300715.11 від 17 серпня 2015 року; 17) № 170815.6 від 17 серпня 2015 року; 18) №170815.7 від 17 серпня 2015 року; 19) № 170815.8 від 21 вересня 2015 року; 20) №210915.8 від 21 вересня 2015 року; 21) № 210915.9 від 15 жовтня 2015 року; 22) №151015.1 від 15 жовтня 2015 року; 23) № 151015.2 від 23 листопада 2015 року; 24) № 231115.3 від 23 листопада 2015 року; 25) № 231115.4 від 31 грудня 2015 року; 26) № 312115.2 від 31 грудня 2015 року; 27) № 312115.3 від 31 грудня 2015 року; 28) № 312115.18 від 31 грудня 2015 року.

Досліджені відповідачем видаткові накладні стосуються придбання мазуту позивачем у ТОВ «Корпорація КРТ». Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивачем за період з червня 2015 року по грудень 2017 року укладалися різні за своєю правовою природою господарські договори, зокрема, договори купівлі-продажу, договори підряду, договори постачання товарно-матеріальних цінностей.

Податкова перевірка, за наслідками якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, стосувалося періоду з червня 2015 року по грудень 2017 року. Разом з тим, відповідач досліджував первинні документи лише фрагментарно в обсязі, який визначив на власний розсуд, тобто, лише за 2015 рік. Більше того, оцінка окремих первинних документів, датованих до червня 2015 року, не має правового значення з огляду на їх нерелевантність у контексті періоду, який охоплювався податковою перевіркою.

Таким чином, з огляду на викладене, судами попередніх інстанцій обґрунтовано зазначено, що податковий орган не забезпечив всебічного та повного з`ясування обставин господарської діяльності позивача, які мають істотне значення у межах спірних правовідносин. Проведений відповідачем аналіз зазначених вище первинних документів не є достатнім для висновку про наявність порушень з боку ТОВ «Енергія-Новий Розділ».

Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, в тому числі, документальних позапланових невиїзних, є належною підставою для подальшої реалізації її наслідків.

Акт перевірки, отриманий у результаті документальної невиїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може бути визнаний допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, акт індивідуальної дії, який є предметом розгляду у цій справі, прийнятий за наслідком перевірки на підставі Акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

Оскільки допущені контролюючим органом порушення вимог законодавства щодо проведення перевірки позивача зумовлюють протиправність такого податкового повідомлення-рішення, то суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що підстави для переходу до перевірки наявності порушень податкового та/або іншого законодавства у них відсутні.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ГУ ДПС у Львівській області не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 30 липня 2018 року №.

Враховуючи зазначені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Енергія -Новий Розділ» та визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування ухвалених судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно із частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2022 року - без змін.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

О.О.Шишов