Справа № 600/3498/22-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/3498/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Олейщук А.-М.С.

учасників справи

представника позивача Керницької І.Р.

представника відповідача Овсієнко В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Колективного проектно-кошторисного бюро побуту, приватного підприємства Грейп 2002

до Міністерства культури та інформаційної політики України

про визнання протиправними та скасування приписів, постанови.

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом Колективного проектно-кошторисного бюро побуту, приватного підприємства Грейп 2002 до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправними та скасування приписів, постанови.

У позові позивачі просять:

визнати протиправним та скасувати припис Міністерства культури та iнформацiйної політики України від 14.09.2022 № 06/13/2087-22, виданий Колективному проектно- кошторисному бюро побуту з вимогою негайно припинити проведення робіт на об`єкті: Будівництво багатоквартирних житлових будинкiв iз об`єктами громадського обслуговування та паркінгом по вул. Шептицького, 7 у м. Чернівці;

визнати протиправним та скасувати припис Міністерства культури та iнформацiйної політики України від 14.09.2022 № 06/13/2085-22, виданий приватному підприємству Грейп 2002 з вимогою негайно припинити проведення робіт об`єктi: Будівництво на багатоквартирних житлових будинків із об`єктами громадського обслуговування та паркінгом по вул. Шептицького, 7 у м. Чернівці;

визнати протиправною тa скасувати постанову Міністерства культури та інформаційної політики України № 06/13/2465-22 від 30.09.2022 про застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

26.10.2022 заступником керівника Чернівецької обласної прокуратури подано до суду заяву про вступ у розгляд даної справи.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування приписів, яким зобов`язано припинити проведення будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами громадського обслуговування та паркінгом по вул. Шептицького, 7 у м. Чернівці, що проводяться в межах історичного ареалу м. Чернівці та буферної (охоронної) зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО Архітектурний ансамбль Резиденція митрополитів Буковини і Далмації, у зв`язку з відсутністю погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику сфері охорони культурної спадщини проєкта та без відповідного дозволу.

На даний час рішення у справі № 600/3498/22-а по суті не прийнято, а за результатами ознайомлення з її матеріалами установлено, що будівництво по вул. Шептицього, 7 у м.Чернівці розпочато за відсутності погодженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Міністерство культури та інформаційної політики України, представником якої участь у судовому засіданні 14.10.2022 не забезпечувалась, відзив на позовну заяву Колективного проектно-кошторисного бюро побуту, ПП Грейп 2002 до суду не надано, що свідчить про неналежний захист державних інтересів та дає підстави для вступу прокуратурі до розгляду справи №600/3498/22-а у відповідності до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст. 53 КАС України.

Представник Колективного проектно-кошторисного бюро побуту у судовому засіданні, яке відбулося 10.11.2022 в режимі відеоконференції, заперечував щодо вступу прокурора у справу.

Представник відповідача, у судовому засіданні, яке відбулося 10.11.2022 в режимі відеоконференції, вказував, що ним належно та в повній мірі здійснюється захист інтересів Міністерства культури та інформаційної політики України, однак не заперечував щодо вступу прокурора в справу.

Приватне підприємство Грейп 2002 у судове засідання не прибуло, однак подало до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши заяву про вступ прокурора у справу, заслухавши думку учасників процесу, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 2 цієї ж статті Конституції України встановлено, що організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно із ч. 3 - 5 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених ст. 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як передбачено ч. 1 ст. 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII), представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За приписами абзаців 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Згідно із пунктом 2 ч. 6 ст. 23 Закону № 1697-VII під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження.

Отже, прокурор у визначених законом випадках наділений повноваженнями здійснювати представництво інтересів держави або конкретної особи шляхом звернення до суду з позовом або вступу у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві чи заяві про вступ у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи самостійно визначає у чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту і зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відтак, виключними випадками, за умови настання яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, згідно з яким інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Аналіз наведених положень Закону № 1697-VII дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, зокрема, замінює відповідного суб`єкта владних повноважень в судовому провадженні у разі, якщо той всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити, причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду або вступу у справу, провадження у якій відкрито за заявою іншої особи.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, у заяві про вступ у справу заступник керівника Чернівецької обласної прокуратур не обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва в суді законних інтересів держави, що виключає можливість для суду підтвердити наявність таких підстав (зокрема, у заяві не вказано, у чому саме полягає порушення або загроза порушення інтересів держави та за захистом яких саме інтересів прокурор вступає у справу, у чому полягає необхідність їх захисту та у який спосіб).

Більше того, всупереч наведеним положенням КАС України та Закону № 1697-VII у заяві про вступ у справу не наведено жодних обґрунтувань щодо порушення інтересів держави, необхідності їх захисту, нездійснення або неналежного здійснення Міністерством культури та інформаційної політики України захисту інтересів держави у справі №600/3498/22-а.

Посилання прокуратури на те, що представником відповідача не забезпечено участь у судовому засіданні 14.10.2022, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді заяви про забезпечення позову, явка представника відповідача не була обов`язковою.

Не бере до уваги суд також твердження прокурора щодо неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, що свідчить про неналежний захист державних інтересів та дає підстави для вступу прокуратурі до розгляду справи, оскільки згідно ст. 159 КАС України подання заяв по суті (відзиву) є правом учасників справи.

Суд також зауважує, що Міністерство культури та інформаційної політики України є суб`єктом владних повноважень та має статус юридичної особи і наділене адміністративною процесуальною правосуб`єктністю, а відтак може самостійно представляти інтереси держави у справі та здійснювати їх захист.

Разом з тим, у заяві про вступ у справу не вказано в чому саме полягає неможливість або відсутність можливості відповідача самостійно подати відзив на позовну заяву та брати участь у судових засіданнях у справі, оскільки відповідач, в інтересах якого до суду із заявою про вступ у справу звернулась Чернівецька обласна прокуратура, має підстави і можливість самостійно захищати свої права, про що зазначено вище, а прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим відповідачем або відсутності у нього процесуальної дієздатності.

Окрім того, саме лише посилання в заяві про вступ у справу на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви про вступ у справу до розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посади державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Проте таких доказів прокурором разом із заявою про вступ у справу не надано.

Також суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

В той же час, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді спору. Така практика не є намаганням обмежити функції прокуратури сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, а є лише наслідком системного тлумачення положень законодавства, якими встановлена необхідність підтвердження судом підстав для представництва прокуратурою інтересів держави, оскільки право прокуратури на звернення до суду в інтересах уповноваженого суб`єкта, не може презюмуватися, як безспірне.

Більше того, у судове засідання, призначене на 10.11.2022, Міністерство культури та інформаційної політики України забезпечило явку свого уповноваженого представника, який заперечив щодо неналежного захисту державних інтересів в даній справі.

З урахуванням викладеного, суд уважає, що заява про вступ у справу подана заступником керівника Чернівецької обласної прокуратури без достатніх правових підстав, оскільки в ній з порушенням вимог ст. 53 КАС України не зазначено, в чому саме полягає порушення інтересів держави, не обґрунтовано необхідність їх захисту та не вказано визначених законом підстав для звернення до суду прокурора.

Отже, така заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені ст. 167 КАС України.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Зважаючи на вищенаведене, заяву заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури від 26.10.2022 про вступ у справу № 600/3498/22-а в порядку вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 КАС України необхідно повернути заявнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України у зв`язку з її очевидною безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 53, 77, 166, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури від 26.10.2022 про вступ у справу № 600/3498/22-а в порядку вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 53 КАС України повернути заявнику без розгляду.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвали суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала в повному обсязі складена 15.11.2022.

Суддя В.К. Левицький