Справа № 404/4392/22
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/4392/22
Номер провадження 2-а/404/64/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Кіровський районний суд міста Кір овограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Московенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни (місцезнаходження: 03135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 14), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ВМ № 00001105 від 15.11.2021 року. В обґрунтування поданого позову зазначила, що 15 листопада 2021 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби безпеки на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною винесено постанову серія ВМ №00001105 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, що 14.11.2021 року за адресою Н-14 км 232+365, Миколаївська область, позивач допустила рух транспортного засобу VOLVO FH 12.420, номерний знак НОМЕР_2 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 14,4% (3,984 тон). Оскаржувану постанову позивач отримала 16.08.2022 року. При цьому позивач зазначає, що постанова ВМ №00001105 складена з порушенням статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджену Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, а саме: оскаржувана постанова не містить даних про дату та час фіксації вимірювання ваги, максимальне дозволене навантаження на вісь, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці дороги, відомості про засоби вимірювальної техніки, фотографії. Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо перевірити обставини правопорушення та незрозуміло яким чином було здійснено обрахунки навантаження на вісь. Крім того позивач зазначає, що прилад автоматичного зважування працює некоректно, оскільки згідно товарно-транспортних накладних № 18 від 14.11.2021 року, транспортний засіб здійснював перевезення подільного вантажу масою 8270 кг, що не перевищує максимально допустиме навантаження на одиночну вісь, а відтак позивач звернулась до суду за захистом порушених прав. Крім того позивачем до матеріалів адміністративного позову долучено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, клопотання мотивоване тим, що позивач не мала можливості подати адміністративний позов у встановлений законом строк до суду, оскільки оскаржувану постанову отримала лише 16.08.2022 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На підтвердження вказаних обставин позивач додала копію супровідного листа з позначкою «копію постанови ВМ № 00001105 отримала 16.08.2022 року».

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 серпня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.22).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 серпня 2022 року позивачем подано заяву (вх. № 24579 від 07.09.2022 року) разом з адміністративним позовом в новій редакції, який відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.24-32).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 вересня 2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на звернення до адміністративного суду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі частини другою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталію Геннадіївну (а.с.33).

Через канцелярію суду представником відповідача подано відзив (вх. № 27148 від 29.09.2022 року) на адміністративний позов, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначає, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду з підстав передбачених пунктом 5 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідачем винесена постанова ВМ №.11.2021 року, і в цей же день направлена на адресу позивача, проте даний лист повернуто за закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне відношення до поштової кореспонденції за адресою, внесеною до офіційних державних реєстрів, отже позивач пропустила строк звернення до адміністративного суду з відповідним позовом. Щодо суті правопорушення відповідач зазначає, що постанова ВМ №00001105 від 15.11.2021 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає всім критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення, та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень. Крім того спростовуючи доводи позивача щодо маси товару вказаної в товарно-транспортній накладній, відповідач зазначає, що факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає можливості перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, а також перевезення й іншої кількості товарно-транспортних цінностей, відмінної від відомостей, зазначених у товарно-транспортній накладній, зокрема, у ваговому вимірі, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Крім того відповідно до інформаційної карки ГВК відстань навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становить 14984 кг, при нормативно допустимій 11000 кг. Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одиночну осі транспортного засобу виглядає так: (14984-11 000-16%*14984)/11 000)*100%=14,42%. А відтак, відповідач вважає, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови серії ВМ №00001105 від 15.11.2021 року, а перевищення нормативно встановлених вагових параметрів загальної маси транспортного засобу та навантаження одиночної осі транспортного засобу належним чином зафіксовано, встановлено та визначено у постанові, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.39-59).

В свою чергу представником позивача подано до суду додаткові пояснення, в яких остання зазначає, що надані відповідачем до відзиву на позов копії документів із яких неможливо встановити, що позивачу було направлено саме оскаржувану постанову, а не іншу. Отже зазначені документи не підтверджують факт вручення постанови позивачу, або факт відмови в її отриманні, чи поверненні поштового відправлення з позначкою про невручення. Фактичне неотримання копії постанови призвело до того, що позивачу не було відомо про наявність такої постанови. А отже, позивач вважає перебіг строку на оскарження починається з 16.08.2022 року, саме з моменту ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, у доданих до відзиву сертифікатах відповідності приладу вимірювання реєстраційний номер UA.TR.001 35 376-21 та UA.TR. зазначений заводський номер WIM29, Н-23 Кропивницький-Кривий ріг-Запоріжжя км 2+500-3+500 смуга 1, та WIM29, Н-23 Кропивницький-Кривий ріг- Запоріжжя км 2+500-3+500 смуга 2. В той час, коли у оскаржуваній постанові зазначено адреса встановлення приладу вимірювання Н-14, км 232+365, Миколаївська область, а у додатку до постанови, а саме фотознімку вказаний заводський номер WIM24 Н-14 232+365 Kapustino 1. Отже сертифікати відповідності, які додані до матеріалів справи, не підтверджують правильність роботи вказаного в постанові приладу. Крім того, оскаржувана постанова не містить категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична міжосьова відстань, фактична шинність на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги (а.с. 60-63).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, в судове засідання призначене на 17.11.2022 року позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.65), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавала.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача старший державний інспектор відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталія Геннадіївна в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 66), причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталією Геннадіївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00001105 від 15.11.2021 року, в якій зазначено, що 14 листопада 2021 року о 13 год 51 хв за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 12.420, державний номерний знак НОМЕР_2 , де відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 14,4% (3,984 тон), відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на ОСОБА_1 штраф в сумі 17000,00 грн. (а.с.11).

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В пункті 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з пунктом 7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі. Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 №1174 (в ред. постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 р. № 2344-III (далі Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вказано вище, в цьому випадку під час проведення габаритно-вагового контролю встановлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без спеціального дозволу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Проаналізувавши зазначені вище норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу з перевищенням навантаження на вісі заборонено.

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні транспортний засіб здійснював перевезення подільного вантажу, з цього випливає, що вказаний вантаж може при завантаженні бути поділений на окремі частки без втрати або пошкодженні його властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головною метою такої заборони є збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Внаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Відтак, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до пункту 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно пунктів 13, 14 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Із доданих до відзиву на позов доказів вбачається фотознімки автомобіля позивача - VOLVO FH 12.420, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухається на ділянці дороги Н-14 232+365, також зафіксовано зображення реєстраційного номеру НОМЕР_2 ; зображення загального вигляду транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (а.с.42-44).

Технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, є Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM, 10026; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № UA.TR.001 35 361/362-21 до 31-08-2022 року (а.с.11).

Щодо твердження представника позивача, про невідповідність приладу автоматичного зважування, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні сертифікати відповідності приладу вимірювання реєстраційний номер UA.TR.001 35 376-21 та UA.TR.001 35 377-21 зазначений заводський номер WIM29, Н-23 Кропивницький-Кривий ріг-Запоріжжя км 2+500-3+500 смуга 1, та WIM29, Н-23 Кропивницький-Кривий ріг- Запоріжжя км 2+500-3+500 смуга 2. А в оскаржуваній постанові зазначено адреса встановлення приладу вимірювання Н-14, км 232+365, Миколаївська область, а у додатку до постанови, а саме фотознімку вказаний заводський номер WIM24 Н-14 232+365 Kapustino 1. При цьому в матеріалах справи наявні експертний висновок автоматичного приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM (а.с.50), відповідно до якого зазначено, що результати експертизи свідчать, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM, відповідає вимогам нормативних документів із технічного захисту інформації в обсязі функцій зазначених у документі «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC ТMU4 WIM». Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації з рівнем гарантій Г-2, та копія сертифікату перевірки типу, який чинний до 16.06.2031 року (а.с. 51), а тому суд не вбачає підстав ставити під сумнів результати, які були зафіксовані даним приладом щодо габаритно-вагових параметрів транспортного засобу позивача, яким перевозився вантаж.

В свою чергу при наявності у позивача сумнівів щодо справності приладу автоматичного зважування, остання не була позбавлена можливості звернутись до Державної служби України з безпеки на транспорті з листом про надання копій документів відповідності приладу автоматичного зважування на підставі результатів якого винесена оскаржувана постанова, однак ОСОБА_1 доказів такого звернення до суду не надала.

Щодо доводів позивача про відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується товарно-транспортною накладною, суд зазначає, що товарно-транспортна накладна не є тим документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей. Тобто, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах.

Долучена позивачем до позову товарно-транспортна накладна № 18 датована 2011 роком, при цьому постанова серія ВМ №00001105 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення винесена 15.11.2021 року, а відтак суд не бере до уваги поданий позивачем доказ, оскільки вага вантажу вказана в товарно-транспортній накладній 8270 кг зважена станом на 14.11.2011 року.

Крім того, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт міститься на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступним посиланням: https://wim.dsbt.gov.Ua/r/a/BM00001105.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії BM00001105 від 15.11.2021 року не містить інформацію про фіксацію правопорушення.

Крім того, необґрунтованими є посилання про невідповідність змісту постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція), оскільки Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Винесена відповідачем постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 Інструкції, оскільки містить дату та час та місце вчинення правопорушення, дані про транспортний засіб та особу, що вчинила правопорушення, саму суть вчиненого правопорушення, інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксоване правопорушення.

Аналізуючи вказані вище норми права та фактичні обставини справи, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце, позивачем доказів зворотнього не надано, відсутність будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії BM00001105 від 15.11.2021 року, та відповідно відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про автомобільні дороги» статтями, 132-1, 251, Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 75, 76 ,77, 139, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- -

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії BM00001105 від 15.11.2021 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , до Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Колєснік Наталії Геннадіївни, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17.11.2022 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда