Справа № 200/11755/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року справа №200/11755/21

м.Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г. М., Казначеєва Е.Г.,

секретар судового засідання Боровська М.С.,

за участю: представника відповідача Жаворонкової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 200/11755/21 (головуючий І інстанції Кравченко Т.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі відповідач), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року про поновлення на посаді; стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 8 грудня 2020 року по 12 серпня 2021 року 169 робочих днів в сумі 189523,36 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року, з урахуванням ухвали суду від 29.12.2021 року про виправлення описки, позов задоволено частково: стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в сумі 163250,64 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права. Вважає, що рішення суду в частині поновлення позивача на посаді виконано своєчасно, оскільки на підставі заяви позивача від 12.08.2021 року, останнього наказом від 13.08.2021 року поновлено на посаді згідно рішенння суду у справі № 200/8072/20-а.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/11755/21, однак листом від 20.10.2022 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Слов`янську, де ведуться активні бойові дії. Також повідомлено, що електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі № 200/8072/20-а позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури - задоволено, зокрема, поновлено позивача на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Прокуратури Донецької області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури Донецької області з 5 травня 2020 року; допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 200/8072/20-а в абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі № 200/8072/20-а виключено слова «або на рівнозначній посаді в органах прокуратури Донецької області»; в іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Позивач 2 серпня 2021 року звернувся до керівника Донецької обласної прокуратури з заявою, в якій просив здійснити необхідні заходи, спрямовані на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі № 200/8072/20-а щодо поновлення в органах прокуратури.

Заява надіслана до Донецької обласної прокуратури рекомендованою поштовою кореспонденцією та вручена адресату 4 серпня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

12 серпня 2021 року позивач повторно звернувся до керівника Донецької обласної прокуратури з заявою, в якій просив виконати рішення суду та поновити на посаді.

Заява зареєстрована в Донецькій обласній прокуратурі 12 серпня 2021 року за вх. № 28263-21.

Наказом від 13 серпня 2021 року № 2203-к виконувач обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури:

- скасував наказ прокурора Донецької області № 387-к від 4 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області;

- поновив ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області.

Підстава видання наказу від 13 серпня 2021 року № 2203-к: заява позивача, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 грудня 2020 року у справі № 200/8072/20-а, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі № 200/8072/20-а, виконавчий лист.

З приводу розміру заробітної плати, яку позивач отримав за два повні місяці роботи, що передували звільненню 5 травня 2020 року, (яка необхідна для обчислення середньоденної заробітної плати), суд встановив такі обставини.

7 жовтня 2021 року Донецька обласна прокуратура видала довідку № 21-85-1072 про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 .

Згідно з цією довідкою середньоденна заробітна плата позивача становить 1 032,40 грн.

При цьому розрахунок проведений виходячи із заробітної плати: за березень 2020 року 18 583,28 грн, кількість робочих днів згідно з графіком роботи 21, фактична кількість відпрацьованих робочих днів 18, за квітень 2020 року 0,00 грн, кількість робочих днів згідно з графіком роботи 21, фактична кількість відпрацьованих робочих днів 0.

Аналогічні відомості наведені у довідці Донецької обласної прокуратури від 09 листопада 2021 року № 21-85-1145.

В судовому засіданні в суді першої інстанції представники сторін пояснили, що в квітні 2020 року позивач перебував у відпустці, у зв`язку з чим суд витребував у Донецької обласної прокуратури відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за два останні повні відпрацьовані місяці, а саме за лютий та березень 2020 року.

Згідно з розрахунковим листком за лютий 2020 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в сумі 23 023,49 грн, в тому числі перерахунок -1 652,49 грн, оплата згідно з окладом 5 443,50 грн, за вислугу років 1 360,88 грн, премія щомісячна 8 675,58 грн, премія щомісячна (збільш.) -121,76 грн, премія щомісячна (збільш.) 2 435,25 грн, за виконання ОВР 4 763,06 грн, індексація 353,45 грн, відрядження 1 766,02 грн.

Згідно з розрахунковим листком за березень 2020 року ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в сумі 96 544,52 грн, в тому числі оплата згідно з окладом 4 911,43 грн, оплата відпусток 2 853,51 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 22 941,55 грн, за вислугу років 1 227,86 грн, премія щомісячна 7 827,59 грн, за виконання ОВР 4 297,50 грн, індексація 318,90 грн, оплата відпусток 27 339,17 грн, матеріальна допомога на оздоровлення 22 941,55 грн, оплата відпусток 1 885,46 грн.

За ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Враховуючи, що спеціальним законодавством у сфері роботи органів прокуратури не врегульовано питання щодо несвоєчасного виконання судового рішення про поновлення на посаді, суд дійшов висновку про необхідність застосувати до спірних правовідносин в цій частині норми Кодексу законів про працю України.

За ч.ч. 1, 8 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (ч. 2 ст. 235 КЗпП).

За ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Стаття 236 КЗпП України не містить жодних застережень, щодо звільнення власника або уповноваженого ним органу від відповідальності за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Суд звертає увагу на те, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середній заробіток за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді.

Колегія суддів зазначає, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не ставиться в залежність від визнання протиправними дій, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Аналіз правових норм чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері проходження громадянами публічної служби та звільнення з публічної служби, дає підстави для висновку, що рішення судів про поновлення на роботі є обов`язковими та виконуються негайно.

За матеріалами справи рішення суду у справі № 200/8072/20-а в частині поновлення позивача на посаді виконано відповідачем 13 серпня 2021 року шляхом видання наказу № 2203-к, яким позивача поновлено на посаді прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області з 5 травня 2020 року.

За таких обставин, враховуючи, що рішення суду у справі № 200/8072/20-а в частині поновлення позивача на посаді в період з 9 грудня 2020 року по 12 серпня 2021 року не було виконано негайно, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за вказаний період на підставі ст. 236 КЗпП України.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду в постанові від 12 червня 2019 у справі № 826/18436/16.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Негайне виконання судового рішення, передбачене ст.ст. 256, 257 КАС України, полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили або отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

При вирішенні розміру середнього заробітку (грошового забезпечення) за період затримки розрахунку, суд виходить з наступного.

За абз. 1, 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно абз. 1, 3 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Пунктом 8 вказаного Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Затримка виконання рішення суду тривала з 9 грудня 2020 року (наступний день після постановлення рішення про поновлення на роботі) по 12 серпня 2021 року включно (день, що передував виконанню рішення суду в частині поновлення на посаді шляхом видання наказу від 13 серпня 2021 року № 2203-к).

З урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 11 листопада 2021 року у справі № 260/4470/20, під час обчислення кількості днів затримки виконання суд керується листами Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 року № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12 серпня 2020 року № 3501-06/219 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік».

Період затримки виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді з 9 грудня 2020 року по 12 серпня 2021 року включно складає 168 днів (грудень 2020 року 16 днів, січень 2021 року 19 днів, лютий 2021 року 20 днів, березень 2021 року 22 дні, квітень 2021 року 22 дні, травень 2021 року 18 днів, червень 2021 року 20 днів, липень 2021 року 22 дні, серпень 2021 року 9 днів).

Суд не бере уваги довідки Донецької обласної прокуратури про середньомісячну заробітну плату позивача від 7 жовтня 2021 року № 21-85-1072, від 9 листопада 2021 року № 21-85-1145, оскільки вони містять інформацію про виплати лише за один повний календарний місяць роботи позивача березень 2020 року (щодо квітня 2020 року зазначена кількість відпрацьованих позивачем днів - 0, у зв`язку з тим, що в цей період позивач перебував у відпустці), тобто складені не у відповідності до вимог Порядку № 100, а саме не містять інформацію про виплату заробітної плати за останні два календарні місяці роботи позивача, та не узгоджуються з вимогами абз. 6 п. 2 цього Порядку, згідно з яким час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Таким чином, для визначення середньоденної заробітної плати позивача слід враховувати заробітну плату за лютий та березень 2020 року.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що під час обчислення компенсації за затримку виконання рішення суду має застосовуватися розмір середньоденної заробітної плати, встановлений судовими рішеннями у справі № 200/8072/20-а та необхідності застосувати встановлений розмір середнього заробітку до спірних правовідносин на підставі ст. 78 КАС.

Суд зауважує, що у справі № 200/8072/20-а середньоденна заробітна плата розраховувалася для обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення. У справі, що розглядається, предметом розрахунку є середній заробіток за час невиконання судового рішення, що потребує окремого обчислення.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 11 листопада 2021 року у справі № 260/4470/20.

В лютому 2020 року позивачу нарахована заробітна плата в сумі 23 023,49 грн, в тому числі перерахунок -1 652,49 грн, оплата згідно з окладом 5 443,50 грн, за вислугу років 1 360,88 грн, премія щомісячна 8 675,58 грн, премія щомісячна (збільш.) -121,76 грн, премія щомісячна (збільш.) 2 435,25 грн, за виконання ОВР 4 763,06 грн, індексація 353,45 грн, відрядження 1 766,02 грн.

Компенсація витрат на відрядження не є складовою заробітної плати.

Як наслідок, заробітна плата позивача за лютий 2020 року, що має враховуватися для обчислення середньоденної заробітної плати, становить 21 257,47 грн (23 023,49 грн відрядження 1 766,02 грн = 21 257,47 грн).

В березні 2020 року позивачу нарахована заробітна плата в сумі 96 544,52 грн, в тому числі оплата згідно з окладом 4 911,43 грн, оплата відпусток 2 853,51 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 22 941,55 грн, за вислугу років 1 227,86 грн, премія щомісячна 7 827,59 грн, за виконання ОВР 4 297,50 грн, індексація 318,90 грн, оплата відпусток 27 339,17 грн, матеріальна допомога на оздоровлення 22 941,55 грн, оплата відпусток 1 885,46 грн.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та оплата відпусток не є складовими заробітної плати.

Як наслідок, заробітна плата позивача за березень 2020 року, що має враховуватися для обчислення середньоденної заробітної плати, становить 18 583,28 грн (96 544,52 грн оплата відпусток 2 853,51 грн матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 22 941,55 грн оплата відпусток 27 339,17 грн матеріальна допомога на оздоровлення 22 941,55 грн оплата відпусток 1 885,46 грн = 18 583,28 грн).

Таким чином, середньоденна заробітна плата для обчислення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду становить: (21 257,47 грн + 18 583,28 грн) / (20 робочих днів лютого + 21 робочий день) = 39 840,75 / 41 = 971,73 грн. Отже, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить: (971,73 грн х 168 робочих днів затримки виконання рішення суду) = 163 250,64 грн.

Оскільки нарахування та утримання податків та зборів на заробітну плату покладається на роботодавця, в даному випадку на Донецьку обласну прокуратуру, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду визначена з урахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в сумі 163250,64 грн.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 200/11755/21 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Г.М. Міронова

Е.Г. Казначеєв