Справа № 361/4248/22
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/168/22, cправа № 361/4248/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» листопада 2022 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Степанюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві старшого сержанта поліції Таранухи С.В. про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4924686 від 19 жовтня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, поновити строк для подання позовної заяви.

В обґрунтування вимог зазначається, що 19 жовтня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві старшим сержантом поліції Таранухою С.В. складено постанову серії ЕАО № 4924686 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною третьою статті 122 КУпАП. Суть зазначеного порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року близько 15 години 53 хвилини по вулиці Братиславській в м. Києві, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на полосі руху маршрутного транспорту. Вказану постанову позивачу не було вручено в день її винесення. ОСОБА_1 отримав постанову поштою лише 18 серпня 2022 року, про що свідчить трек-номер поштового відправлення 815 офіційного сайту АТ «Укрпошта». Позивач заперечує обставини, викладені у постанові та зазначає, що 19 жовтня 2021 року близько 15 години 53 хвилини, рухаючись з дотриманням Правил дорожнього руху автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Братиславській в м. Києві, здійснив маневр правого повороту на вулицю Шолом-Алейхема. Після чого, через деякий час під`їхав патрульний автомобіль поліції, та інспектор поліції повідомив, що позивач порушив Правила дорожнього руху. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки при винесенні постанови не з`ясовані та не доведені обставини, які б свідчили про вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП. Крім того, при винесені постанови інспектором не були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, зокрема, правом користуватися юридичною допомогою адвоката.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області 13 вересня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

25 жовтня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким Департамент патрульної поліції, в особі його представника Щур І.В., вважає доводи позивача необґрунтованими, позовні заяви такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху. 19 жовтня 2021 року о 15 годині 53 хвилини, під час несення служби, було виявлено транспортний засіб марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого здійснював рух в смузі для руху маршрутних транспортних засобів по вулиці Братиславській, 18 в м. Києві. Твердження позивача про порушення процедуру розгляду справи нічим не доводиться. Позивача було зупинено шляхом подачі сигналу про зупинку, після чого працівник поліції підійшов до водія, представився та повідомив про причини зупинки, попросив пред`явити документи на підставі статті 32 Закону України «Про національну поліцію». Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що, порушення процедури розгляду не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно зі статтею 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Інспектором поліції розпочато розгляд справи одразу після його представлення. Згідно з положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Розгляд справи відбувався у відповідності до статей 278, 279 КУпАП у присутності позивача з роз`ясненням позивачу його прав, а постанова надавалась на ознайомлення.

Відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями частини п`ятої статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно зі статтею 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві старшим сержантом поліції Таранухою С.В. відносно позивача складено постанову серії ЕАО № 4924686 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 19 жовтня 2021 року о 15 годині 53 хвилин по Братиславській, 18 в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух та зупинку в смузі руху для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8, чим порушив пункт 17.1 ПДР України ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом та вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало встановлення відповідачем факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 в смузі руху для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8.

Пунктом 17.1 ПДР передбачено, що На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Положеннями частини частиною третьої статті 122 КУпАП встановлено зокрема, заборону рухатися і зупинятися на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. 00 коп.

Санкцією частини третьої статті 122 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що з урахуванням посилань на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, у п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, про застосування суми в розмірі 17 грн. 00 коп, становить 680 грн. 00 коп.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, що визначені частиною третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статтею 286 КАС України.

Отже, з урахуванням встановлених порушень та наведених норм законодавством, відповідачем прийнято оскаржувану постанову, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення (штраф) у розмірі 680 грн. 00 коп.

Досліджуючи питання правомірності дій відповідача щодо притягнення у даному випадку позивача до відповідальності, суд виходить з наступного.

При розгляді даної справи по суті судом досліджено копію постанови серії ЕАО № 4924686 від 19 жовтня 2021 року, пояснення позивача, відповідно до яких він не здійснював рух і зупинку у смузі дорожнього руху, призначеній для маршрутних транспортних засобів.

Статтею 289 КупАП визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Належних доказів вчинення вказаного правопорушення відповідач до суду не надав.

За таких обставин суд не може визнати постанову серії ЕАО № 4924686 від 19 жовтня 2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою

статті 122 КУпАП такою, що відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами частин першої, другої та третьої статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що стороною відповідача у даному випадку не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП. Жодних фактичних даних, на основі яких доведено вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи стороною відповідача не зазначено, при цьому самим відповідачем жодних доказів не надано.

Положеннями статті 62 Конституції України передбачено, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Тобто лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що останнього неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З підстав скасування постанови про накладення адміністративного стягнення провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

При вирішенні питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення даного питання суд встановив наступне.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 вищезазначеного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вартості наданих послуг адвокатом, до позовної заяви долучено лише ордер на надання правничої допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та відсутність правових підстав для їх стягнення за рахунок відповідач на користь позивача.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 жовтня 2021 року серії ЕАО № 4924686 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин