Справа № 274/3682/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/3682/22

Головуючий у 1-й інстанції: Хуторна І.Ю.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

15 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Булій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу муніципальної інспекції Житомирської міської ради на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до провідного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кирилюка Дмитра Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до провідного спеціаліста - інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кирилюка Дмитра Володимировича про скасування постанови.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року позов задоволено, а саме:

- постанову серії РАП № 482693354 від 22.02.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП скасовано, а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрито;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що постановою інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кирилюка Дмитра Володимировича серії РАП № 482693354 від 22.02.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови - 21.01.2022 12 год 13 хв транспортним засобом Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_1 , здійснено стоянку в районі будинку, що знаходиться за адресою: Житомир, Бориса Лятошинського, 2, чим порушено вимоги п.3.35 р. 33 ПДР, затвердженим постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 "Стоянку заборонено".

На фотознімках, зроблених інспектором з паркування, та розміщених на інтернет ресурсі http://my.zt-rada.gov.ua/insp/postanova/566842 відображено транспортний засіб Skoda Octavia, р.н. НОМЕР_1 , дата: 21.01.2022, та час: 11 год. 58 хв., 12 год. 13 хв., місце: Житомир, Бориса Лятошинського 2.

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення, тобто доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.п.8.1, 8.2 і 8.2-1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до п.8.4 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

У п. 3.35 розділу 33 ПДР йдеться про дорожній знак «Стоянку заборонено» - забороняється стоянка усіх транспортних засобів.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а також накладення стягнення при розгляді цих справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлюються статтями 279-1 - 279-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з статтею 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу (частина перша).

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) (частина третя).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (частина п`ята).

Як встановлено з матеріалів справи, в даному випадку відповідачем здійснено розгляд справи про порушення правил стоянки транспортного засобу, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), із урахуванням особливостей, визначених статтею 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями статей 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Кирилюком Д.В. 21.01.2022 року о 11 год. 58 хв. було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив стоянку в зоні дії знаку 3.35 "Стоянку заборонено" по вул. Б.Лятошинського, а саме в районі будинку 2 в м.Житомир.

З метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, інспектором з паркування, здійснено фотофіксацію автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з різних ракурсів відповідно до вимог ст.142 КУпАП.

Доводи позивача про те, що доказова база по адміністративному правопорушенню не містить фото, на якому було б спільно розміщено транспортний засіб та дорожній знак 3.35 "Стоянку заборонено", колегія суддів не приймає до уваги.

Так, згідно примітки ст. 14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Дослідивши доказову базу по вказаному правопорушенню, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вона відповідає вимогам чинного законодавства. Окрім того, до апеляційної скарги апелянтом був доданий додаткове фото на якому розміщено дорожній знак 3.35 "Стоянку заборонено" по вул. Б.Лятошинського.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції не повідомляв належним чином відповідача про наявність провадження по даній справі, а тому відповідачі були позбавлені можливості як подати відзив на позовну заяву з відповідними доказами, так і з`явитися в судове засідання.

Окрім того, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року витребувано у муніципальної інспекції Житомирської міської ради схему розташування (докази встановлення) дорожніх знаків, зокрема дорожнього знаку 3.35 "Стоянку заборонено" за адресою м. Житомир, Бориса Лятошинського, 2.

21 жовтня 2022 року на адресу суду надійшли витребувані матеріали в підтвердження того, що у м. Житомир по вул. Бориса Лятошинського, 2 дійсно розташований вказаний знак.

При цьому, вказана вулиця не є наскрізною, а тому зазначений знак розповсуджується до найближчого перехрестя за ним.

Стосовно доводів позивача про порушення відповідачем надіслання на його адресу оскаржуваної постанови, суд зазначає наступне.

Так, дійсно, постанова про накладення на позивача адміністративного правопорушення винесена 21 лютого 2022 року. Однак, відправлення інспектором з паркування муніципальної інспекції поштовим зв`язком відбулось 05 травня 2022 року. Водночас, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку строк направлення оскаржуваної постанови не вплинув на права ОСОБА_1 , оскільки в даному випадку постанова набирає законної сили з моменту отримання особою поштового відправлення. Окрім того, під час судового засідання представником відповідача надано пояснення, відповідно до яких з 24 лютого 2022 року у зв`язку з введенням на території України воєнного стану тимчасово були обмежені функції відповідача, а тому лише 05 травня 2022 року працівники відповідача надіслали позивачу оскаржувану постанову.

Враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу муніципальної інспекції Житомирської міської ради задовольнити повністю.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 серпня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 листопада 2022 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.