Справа № 287/1595/22
Суддя: Кононихіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1595/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Кононихіної Н.Ю.

з участю секретаря Корнєйчук О.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову, в якому позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 року серії ЕАР № 5872839, винесену інспектором УПП Житомирської області, 1 батальйон 4 рота лейтенантом поліції Коловим Денисом Володимировичем, скасувати як незаконну.

Позов (уточнений) обґрунтовано тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2022 року серії ЕАР № 5872839, винесену інспектором УПП Житомирської області, 1 батальйон 4 рота лейтенантом поліції Коловим Д.В., на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, а саме за те, що він 09.09.2022 року о 21 год. 16 хв. керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, встановленим в місці, де не читається з відстані 20 метрів, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху. Вважає, що при винесенні зазначеної постанови йому не було роз`яснено права та ст. 63 Конституції України, не враховано обставини справи, було порушено право на захист позивача, не зрозуміло, не враховано, чи мав право інспектор виносити постанову на місці вчинення правопорушення, позивачу не зрозуміло винесення даної постанови, так як позивач має протокол перевірки технічного стану транспортного засобу і номерний знак був встановлений в зазначеному заводом-виробником місці і був належним чином освітлений. Строк оскарження вказаної постанови сплив у зв`язку з хворобою та необізнаністю в праві не міг цього передбачити, тому просить суд поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.289 КУпАП. Враховуючи наведене, позивач вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Також на підтримку своїх вимог пояснив, що він перевірив справність транспортного засобу, який мав відправитись у далеку поїздку до м.Запоріжжя, зокрема, перевіривши освітлення номерного знаку та очистивши його поверхню, де зображено номерний знак під час завантаження вантажу. Поїхавши у напрямку м. Запоріжжя, ОСОБА_1 під час керування даним транспортним засобом зупинили о 21.30 год. 09.09.2022 біля м. Коростень працівники поліції. Вважає, що справність освітлення номерного знаку та розміщення номерного знаку відповідають вимогам заводу-виробника транспортного засобу. Крім того, справність транспортного засобу, на думку позивача, підтверджується протоколом перевірки технічного стану.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надавав.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5872839 від 09.09.2022, вбачається, що позивач ОСОБА_1 09.09.2022 року близько 21 години 16 хвилин на автодорозі М-07, 160 км, керував транспортним засобом МАЗ 544008 державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком, встановленим в місці, де не читається з відстані 20 м, чим порушив п.2.9в Правил дорожнього руху керування водієм транспортним засобом з номерним знаком перевернутим чи неосвітленим, за що відповідальність передбачена ч.6 ст.121 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу 850,00 грн.

Згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01513-00209-21 від 15.11.2021 року транспортний засіб МАЗ 544008 номерний знак НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (надалі - ПДР України).

Частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, надалі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється експлуатація транспортного засобу: без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темпу пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, поліцейським не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд звертає увагу, що при виявленні адміністративного правопорушення та притягненні особи до адміністративної відповідальності складання процесуального документа повинно відбуватись з дотриманням вимог порядку оформлення постанови, які передбачені нормами КУпАП та Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Як встановлено судом, поліцейським не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, на чому також наголошує позивач у своєму позові.

Таким чином, застосований інспектором алгоритм дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення унеможливив реалізацію позивачем прав, регламентованих ст.268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, дана справа про адміністративне правопорушення могла бути розглянута після відкладення за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту пункту 1 статті 247 КУпАП слідує, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч. 1 ст.40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Таким чином, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові, відповідачами не наданий диск із відео фіксацією, тому у суду відсутні докази, які підтверджують факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Також, інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, відповідачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить. Дані, які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, відповідачем в судове засідання надано не було.

При цьому, на підтримку позиції позивача, суд заслухав свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які підтвердили, що при завантаженні транспортного засобу, щодо якого винесено оскаржувану постанову, всі освітлювальні прилади, вузли та агрегати знаходились в справному технічному стані, враховуючи, що планувався тривалий рейс до м.Запоріжжя.

Згідно ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на оскарження, з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Виходячи з вищезазначеного, встановивши обставини справи в ході судового розгляду, суд вирішує поновити позивачу строк оскарження даної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77,139,205,242-246,250,286 КАС України, ст.ст.126,251,283,293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5872839, винесену 09.09.2022 року інспектором управління патрульної поліції в Житомирській області, лейтенантом поліції Коловим Денисом Володимировичем, та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління патрульної поліції в Житомирській області, , місце знаходження: 10031, м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна