Справа № 520/4894/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

15 листопада 2022 р. справа № 520/4894/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (далі за текстом - позивач, заявник) до Державної податкової служби України (далі за текстом - Служба), Головного управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (далі за текстом заявник, платник, Товариство, ТОВ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування рішення про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податків від 31.05.2022 року за №58876; 2) зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області виключити ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" () з переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що вчинене контролюючим органом волевиявлення з приводу прийняття рішення про віднесення платника до категорії ризикових створює необґрунтовані та суттєві перешкоди в господарській діяльності Товариства та порушує права та законні інтереси у сфері реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Реєстр).

Ухвалою від 27.06.2022 року по справі відкрито спрощене провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб.

Ухвалою суду від 18.10.2022 року замінено відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області на відповідача - Головне управління ДПС у Полтавській області.

Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області (далі за текстом контролюючий орган, владний суб`єкт, Головне управління, ГУ), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що за наслідком збору, опрацювання та використання податкової інформації встановлено, що підприємство включено до переліку ризикових платників податків за критерієм ризиковості з огляду на обґрунтовані сумніви в реальності здійснення господарських операцій позивачем та задля упередження формування ймовірно ризикових сум податку на додану вартість. Наполягав, що заявником не подано до контролюючого органу повідомлення за формою 20-ОПП, що у період з 01.01.2021р. заявник формував податковий кредит з ПДВ за рахунок придбання одних товарів, а податкові зобов"язання з ПДВ за рахунок продажу інших товарів.

Відповідач, Державна податкова служба України (далі за текстом - контролюючий орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, ДПС, Служба) правом подання відзиву на позов не скористалась.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник є резидентом України юридичною особою приватного права з 31.10.2001 року, ідентифікаційний код - 31642413, набув правового статусу платника податку на додану вартість з 21.11.2001 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основними видами діяльності ТОВ є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 62.02 Консультування з питань інформатизації; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

31.05.2022р. контролюючим органом - Головним управлінням ДПС у Полтавській області в особі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято рішення №58876 з приводу відповідності заявника критеріям ризиковості за п.8 Критеріїв ризиковості платника - упередження формування ймовірно ризикових сум податку на додану вартість.

Будь-якого іншого, детального та достатнього поза розумним умотивування суджень контролюючого органу текст названого рішення не містить.

В подальшому, заявником надавались до контролюючого органу пояснення щодо відсутності критеріїв ризиковості з копіями відповідних документів від 07.06.2022р. №1, за результатами розгляду яких контролюючим органом винесено рішення від 13.06.2022р. №59660 про відповідність платника податку на додану вартість п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку з зазначенням про те, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.

Не погодившись із відповідністю закону вчиненого контролюючим органом управлінського волевиявлення з приводу прийняття рішення від 31.05.2022 року за №58876 про визнання платника таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків, заявник ініціював даний спір.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення контролюючого органу, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п. 201.10 ст. 201 названого кодексу реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010 р. №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 р. із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до п.п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі за текстом - Порядок зупинення реєстрації № 1165).

За визначенням п. 2 Порядку зупинення реєстрації № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Окрім того, відповідно до п. 6 та п.7 Порядку зупинення реєстрації № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Додатком 4 до Порядку зупинення реєстрації № 1165 встановлена форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, в якій зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З положень наведених норм чинного законодавства України чітко та однозначно слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в Реєстрі, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в Реєстрі, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Зважаючи на викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що рішення владного суб`єкта, котре створює настільки значні правові наслідки має бути предметом окремої судової перевірки у порядку адміністративного судочинства з огляду на приписи ст.ст. 8 і 124 Конституції України, ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 2, ч. 4 ст. 242 КАС України.

Вказані висновки узгоджуються з останньою у часі правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, від 05.01.2021 року у справі № 640/11321/20, у постанові від 22.07.2021 року у справі № 520/111/20.

Окрім того, Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі №340/474/20, від 5 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 5 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зазначав, що "при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного Рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу. Також суд касаційної інстанції зазначав, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Крім того, незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1 - 8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України."

Дослідивши спірне рішення суд з"ясував, що Комісією регіонального рівня - ГУ ДПС у Полтавській області відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165, встановлено відповідність позивача як платника податку критеріям ризиковості платника податку зазначений п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, суд зазначає, що в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженої форми (додаток 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) повинно бути указана підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація).

Пункт 8 критеріїв ризиковості платника податку передбачає наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Між тим, у оскарженому рішенні відповідачем замість посилання на конкретну податкову інформацію указано - «упередження формування ймовірно ризикових сум податку на додану вартість», а у відзиві на позов контролюючий орган посилається на те, що «за результатами проведеного аналізу операції виявлено ймовірно фіктивний правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином».

За твердженням відповідача мотиви ухвалення оскарженого рішення викладені також і витязі із протоколу від 31.05.2022 №37 засідання Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, зі змісту копії з витягу з наданого протоколу від 31.05.2022 №37 вбачається, що в рамках виконання вимог листа ДПС України від 26.06.2020 310327/7/99-00-04-11-03-07 щодо упередження можливості формування схемного кредиту платниками податку шляхом оперативного обміну інформацією між ГУ ДПС в областях, м.Києві та ОВПП ДПС, зокрема, між комісіями регіонального та центрального рівня з питань зупинення ПН/РК, отримано інформацію від ДПС України щодо ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО", яке перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області, зокрема: «за результатами проведеного аналізу операції в виявлено ймовірно фіктивний правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином»; за результатами голосування ухвалили рішення про відповідність ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість у зв`язку з унеможливленням розповсюдженням ймовірно ризикових сум податку на додану вартість.

Однак, ані у тексті протоколу, ані у тексті оскарженого рішення, ані у тексті відзиву на позов відповідач - ГУ ДПС у Полтавській області не указав про те, який саме правочин заявника має ознаки фіктивності і не був спрямований на настання обумовлених правочином юридичних наслідків.

Усупереч вимогам ч.2 ст.77 та ч.3 ст.79 КАС України відповідач - ГУ ДПС у Полтавській області не подав до суду жодних доказів відносно згаданої інформації.

Також, відповідачем - ГУ ДПС у Полтавській області усупереч ч.2 ст.77 та ч.3 ст.79 КАС України під час розгляду справи до суду не було надано жодного доказу, який досліджувався в ході засідання комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення (ані додатку до протоколу - схеми руху сум ПДВ; ані податкових накладних, за рахунок яких заявник з 01.01.2021р. сформував податковий кредит з ПДВ, ані податкових накладних, за якими заявник з 01.01.2021р. сформував податкові зобов"язання з ПДВ, а також жодного документального підтвердження обставин того, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.

Текст оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень та ті письмові документи, котрі передували винесенню цього рішення (і були подані до матеріалів справи) не містять жодних прийнятних поза розумним сумнівом мотивів та міркувань з приводу хронологічного співставлення календарних дат отримання заявником товарів (робіт, послуг) з урахуванням ПДВ та календарних дати постачання заявником товарів (робіт, послуг) з урахуванням ПДВ; з приводу співставлення обсягу господарських операцій заявника і з придбання товарів (робіт, послуг) та обсягу господарських операцій заявника із постачання товарів, у проведенні яких контролюючому органу ввижаються ознаки нікчемності, фіктивності, удаваності, нереальності із загальним обсягом господарських операцій - об"єктів справляння ПДВ, відображених заявником у документах обов"язкової податкової звітності.

Відсутність повідомлення за формою 20-ОПП також сама по собі об"єктивно не здатна довести ризикості платника податків у межах виконання господарських операцій за правочинами з обігу раніше вже виготовленого товару.

Тому суд доходить до переконання про те, що і текст оскарженого рішення контролюючого органу, і текст відзиву на позов не містять ані юридичних мотивів, ані фактичних мотивів кваліфікації заявника як ризикового платника податків.

При цьому, суд зазначає, що ухвалою суду від 18.10.2022р. відповідача - ГУ ДПС у Полтавській області було зобов`язано подати до суду: усі докази на підтвердження висловлених аргументів та на висвітлення обставин спору, зокрема, усі документи, які були або мали бути взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення, а також усі документи, які мають щонайменший юридичний стосунок до обставин виникнення даного спору.

Юридично спроможних аргументів та доказів про фактичні підстави вчинення управлінського волевиявлення про відповідність заявника як платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку відповідачем - ГУ ДПС у Полтавській області до суду не подано.

Не надано відповідачем - ГУ ДПС у Полтавській області до матеріалів справи і жодної податкової інформації щодо господарської діяльності заявника, як такої, де наявні не лише явні та очевидні (або хоча б достатні, але реально існуючі) ризики недотримання податкової дисципліни, де відсутній об"єкт справляння ПДВ, де відсутня перша із подій визначення податкових зобов"язань з ПДВ, або як такої, що у минулому була спрямована на шкоду фінансовим інтересам Держави у сфері оподаткування (задіяння у ланцюгах руху неіснуючого товару, використання у постачанні невиконаних робіт або ненаданих послуг, вчинення нікчемних правочинів, участь у недійсних правочинах, доведеність причетності до скоєння злочинів за ознаками ст.ст.205, 209, 212 Кримінального кодексу України тощо).

Отже, у ході розгляду справи владним суб`єктом - ГУ ДПС у Полтавській області не подано до суду жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України.

Намір контролюючого органу запобігти наперед (на майбутнє) можливим втратам бюджету від за діяння заявника у схемах незаконного формування податкового кредиту з податку на додану вартість (про що чітко, явно та однозначно указано у тексті оскарженого рішення) сам по собі не є підставою для прийняття вчинення волевиявлення з приводу визнання платника податків ризиковим.

Надані позивачем до суду копії первинних (бухгалтерських) документів в підтвердження проведення Товариством фінансово-господарської діяльності (договір №98 від 16.02.2022р., податкова накладна №49 від 23.02.2022р. з квитанціями, банківська виписка, інформація про товарні залишки ТОВ), а також щодо наявності матеріальних та трудових ресурсів для здійснення своєї господарської діяльності (договір оренди №»А від 01.01.2020р., штатний розклад ТОВ), залишились неспростованими відповідачем - ГУ ДПС у Полтавській області у ході розгляду справи за правилами ч.2 ст.77 КАС України.

Згідно з п. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями п. 2 ч. 2 КАС України у силу ч. 2 ст. 77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 02.07.2019 р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд вважає, що наведений висновок Верховного Суду повністю кореспондує положенням ч.2 ст.2 КАС України.

Аналогічний по суті висновок з приводу умотивованості волевиявлень адміністративних органів викладений і у п.75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18, де указано, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд не знаходить правових підстав для визнання юридично правильним та фактично обґрунтованим оскарженого рішення владного суб`єкта, оскільки текст спірного рішення не містить взагалі жодного умотивування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при винесенні оскарженого рішення не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України.

Факт створення додаткової та необґрунтованої перешкоди у виконанні обов`язку особи у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області виключити Товариство з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, суд зазначає, оскільки положеннями Порядку зупинення реєстрації № 1165 прямо передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, то дана вимога також підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позову.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків від 31.05.2022 року №58876.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (, адреса: 36014, Полтава, вул. Європейська, 4) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (, адреса: 61002, м. Харків, вул. Артема, буд. 24, кв. 28) з переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" (, адреса: 61002, м. Харків, вул. Артема, буд. 24, кв. 28) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (, адреса: 36014, Полтава, вул. Європейська, 4) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева