Справа № 240/41281/21
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Житомир

справа № 240/41281/21

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом управління Держпраці у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровибухпром" про застосування заходів реагування,-

встановив:

Управління Держпраці у Житомирській області звернулося до суду з позовом, у якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.01.2022 за вх.№7747/22) просить застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровибухпром", а саме заборонити шляхом зупинення експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки в частині:

- напівпричіп-цистерна держ.№ НОМЕР_1 , до усунення порушень зазначених в акті перевірки від 19.11.2021 №2014/11-706.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час проведення планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровибухпром" (далі - ТОВ "Євровибухпром") у період з 08.11.2021 по 19.11.2021 на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки виявлено порушення, які фактично створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до ТОВ "Євровибухпром" до усунення порушень, зазначених в акті планової перевірки від 19.11.2021 №2014/11-706, позивач обґрунтовує необхідністю захисту конституційних прав громадян на належні, здорові та безпечні умови праці та недопущення настання нещасного випадку або аварії на виробництві. Посилається на положення Конституції України, Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№1169/22), в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вказує, що напівпричіп-цистерна, як це зазначено в акті від 19.11.2021 зареєстрований як спеціалізований напівпричіп контейнеровоз та у зв"язку з відсутністю на балансі підприємства тягачів не використовується, а перебуває на відповідальному зберіганні згідно з договором зберігання від 05.06.2019 №05062019.

Також вказує, що при перевірці позивачем не було зафіксовано факту виробничого використання танка-контейнера.

Позивач 26.01.2022 надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№7742/22), у якій додатково вказує, що набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці.

До переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки відноситься устаткування та технічні засоби для виготовлення, використання і транспортування вибухових матеріалів промислового призначення і виробів на їх основі, комплекси для їх переробки та зберігання.

26 січня 2022 року до суду від відповідача надійшли письмові пояснення (за вх.№7452/22), у яких додатково зазначає, що ніпівпричіп-контейнеровоз не є об"єктом підвищеної небезпеки і не підлягає декларуванню.

Відповідно до положень ч. 5 ст.262, ч. 1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу управління Держпраці у Житомирській області №2262 від 05.11.2021 та на підставі направлення на проведення перевірки №2014/10 від 05.11.2021, в період з 08.11.2021 по 19.11.2021 службовими особами управління Держпраці в Житомирській області проведено планову перевірку ТОВ "Євровибухпром", розташованого за адресою: м.Житомир, майдан Згоди, буд.6, офіс 8, на предмет дотримання вимог законодавства у сферах промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення (а.с. 6).

За результатами перевірки складено акт №2014/11-706 від 19 листопада 2021 року (далі - акт перевірки), яким встановлено 27 порушень ТОВ "Євровибухпром" нормативно-правових актів з охорони праці, з яких, зокрема порушення, визначені у рядку №20 стали підставою для звернення до суду з метою застосування заходів реагування, оскільки можуть створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

- відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази на машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки: устаткування та технічні засоби для виготовлення, використання і транспортування вибухових матеріалів промислового призначення і виробів на їх основі, комплекси для їх переробки та зберігання, а саме: ЗЗМ Scania G-440-380 шасі НОМЕР_2, напівпричіп-цистерна держ. НОМЕР_1.

Позивач також виніс ТОВ "Євровибухпром" припис про усунення порушень №2014/11-706 від 22.11.2021, у якому зазначено про необхідність усунення порушень, встановлених під час перевірки (а.с. 24-29).

З метою недопущення спричинення шкоди життю та здоров`ю людей позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить застосувати заходи реагування.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулювання за участю відповідних органів державної влади відносин між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлення єдиного порядку організації охорони праці в Україні визначено Законом України "Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року №2694-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2694-XII)

Частиною першою статті 4 Закону №2694-ХІІ встановлено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.

Приписами статті 8 Закону №2694-ХІІ визначено, що на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, а також роботах, пов`язаних із забрудненням або несприятливими метеорологічними умовами, працівникам видаються безоплатно за встановленими нормами спеціальний одяг, спеціальне взуття та інші засоби індивідуального захисту, а також мийні та знешкоджувальні засоби. Працівники, які залучаються до разових робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, стихійного лиха тощо, що не передбачені трудовим договором, повинні бути забезпечені зазначеними засобами. Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок придбання, комплектування, видачу та утримання засобів індивідуального захисту відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці та колективного договору.

Положеннями статті 13 Закону №2694-ХІІ закріплено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону №2694-ХІІ державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення

Згідно з ч.1, 3, 9 ст.21 Закону №2694-ХІІ виробничі будівлі, споруди, машини, механізми, устаткування, транспортні засоби, що вводяться в дію після будівництва (виготовлення) або реконструкції, капітального ремонту тощо, та технологічні процеси повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з охорони праці.

Роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 39 Закону №2694-XII встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №877-V).

За приписами частини п`ятої статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною сьомою статті 7 Закону №877-V закріплено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці" від 11 лютого 2015 року №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення №96).

Пунктом 1 Положення №96 передбачено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 Положення №96 основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Приписами пункту 4 Положення №96 закріплено, що Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення №96 визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Відповідно до Положення про Головне управління (Управління) Державної служби з питань праці в області, затвердженого наказом Мінсоцполітики №340 від 27 березня 2015 року та Положення про Управління Держпраці у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року №8, Управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

З огляду на викладене, твердження відповідача, щодо відсутності в Управління Держпраці у Житомирській області права на звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування, є безпідставними.

Суд зазначає, що відповідно до системного аналізу вищевказаних норм права, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можливе лише за рішенням суду. При цьому передумовою прийняття такого рішення є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання, які створюють загрозу життю працюючих.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі № 480/1958/19, поняття загроза життю та / або здоров`ю людини є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Таким чином, існує три обставини, які обов`язково мають бути встановлені у цій справі: наявність порушення правил охорони праці та безпеки життєдіяльності; наявність загрози життю та здоров`ю працівників відповідача; прямий та безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням та загрозою.

Заборона виконання робіт та експлуатації певного об`єкту є крайнім заходом впливу і повинна застосовуватися у виключних випадках, коли виявлені порушення дійсно становлять реальну загрозу життю і здоров`ю людей, а усунення цих порушень вимагає вжиття саме таких заходів реагування.

Матеріали справи свідчать, що під час планової перевірки ТОВ "Євровибухпром", виявлено 27 порушень, з яких 1 створює загрозу життю та здоров`ю людей, що було зафіксовано у акті перевірки та не усунено відповідачем, а саме:

- відсутня декларація відповідності матеріально-технічної бази на машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки: устаткування та технічні засоби для виготовлення, використання і транспортування вибухових матеріалів промислового призначення і виробів на їх основі, комплекси для їх переробки та зберігання, а саме: напівпричіп-цистерна держ. № НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що відповідно до ч.11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст.328, 334 Цивільного кодексу України).

Тобто з огляду на аналіз вказаних правових норм, слідує що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби після придбання у відповідному територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. При цьому експлуатація незареєстрованих навантажувачів, напівпричепів забороняється.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ТОВ "Євровибухпром" є власником транспортного засобу: спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза, марки RINNEN, моделі MOERS, номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 65).

Водночас суд зазначає, що згідно з договором зберігання №05062019 від 05.06.2019 та акту приймання-передачі майна від 08.09.2020, ТОВ "Євровибухпром" передало на зберігання ТДВ "Коростенський щебзавод" майно, а саме: транспортний засіб марки RINNEN, моделі MOERS, спеціалізований напівпричіп-контейнеровоз, номерний знак НОМЕР_1 . (а.с.66-67, 70).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів на підтверджують експлуатацію ТОВ "Євровибухпром", як власником, спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза, марки RINNEN, моделі MOERS, номерний знак НОМЕР_1 . Окрім того, позивачем як суб"єктом владних повноважень, ні в акті перевірки, ні в позовній заяві та навіть в письмових поясненнях не зазначено, які саме види робіт підвищеної небезпеки виконує відповідач з використанням спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза, виконання яких здійснюється лише на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про охорону праці» на порушення якої у акті посилається позивач, набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, положеннями п.21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1107 передбачено, що виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б додатка 2, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року №77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.

Декларація подається роботодавцем не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Документи повертаються протягом п`яти робочих днів без розгляду у разі незаповнення полів, зазначення робіт підвищеної небезпеки та машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, які не відповідають вимогам, встановленим цим Порядком та переліком машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. №77.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, суд враховує, що управлінням Держпраці у Житомирській області під час судового розгляду не наведено достатніх, допустимих та достовірних доказів реальності загрози для життя чи здоров`я працюючих на ТОВ "Євровибухпром", ймовірної можливості настання негативних наслідків та необхідності вжиття судом заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) за наявності у відповідача спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза, марки RINNEN, моделі MOERS, номерний знак НОМЕР_1 .

Суд вказує, що відповідачем, на противагу зазначеному, надано до суду протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №0279-01350-21 серії НОМЕР_4 від 11.10.2021, згідно зі змістом якого транспортний засіб - RINNEN, MOERS, номерний знак НОМЕР_1 визнано технічно справним (а.с. 73).

Таким чином, у ході судового розгляду справи судом не встановлено недотримання відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.

Одночасно суд враховує, що застосовані заходи реагування мають бути не тільки співмірними, але й актуальними (тобто такими, що реально вплинуть на права та обов`язки відповідача станом на момент ухвалення рішення), а факт експлуатації відповідачем спеціалізованого напівпричіпу - контейнеровоза не був підтверджений під час розгляду справи, при цьому позивачем не доведено наявності реальної загрози для життя та здоров`я працюючих, також не доведено взаємозв`язок такої загрози із наявними порушеннями нормативно-правових актів у сфері охорони праці, ймовірної можливості настання негативних наслідків та необхідності вжиття судом заходів реагування.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову управління Держпраці у Житомирській області (вул.Шевченка, 18-а, Житомир,10008, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євровибухпром" (майдан Згоди, 6 офіс, 8,Житомир,10001, ) про застосування заходів реагування, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 18 листопада 2022 року.

Суддя А.В. Горовенко