Справа № 380/6967/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/6967/22 пров. № А/857/9658/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Качур Р.П.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 31 травня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови в зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року та відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про підвищення шахтарської праці» з 22 березня 2021 року (дата призначення пенсії по інвалідності);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 22 березня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу (стажу на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1) період роботи з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року на відокремленому підрозділі «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля», з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/6967/22 вказаний позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач працював з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року помічником начальника дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем в шахті, то той факт, що відраховані із заробітної плати страхові внески не потрапили до Пенсійного фонду України, не повинен впливати та відображатися на його законних правах та інтересах, порушувати право на належне пенсійне забезпечення і є лише провиною роботодавця.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки страхові внески відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» за лютий 2021 року (05 лютого 2021 року дата звільнення позивача) не надійшли протягом чотирьох місяців з дня звернення за призначенням пенсії, тому були відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії, а саме призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з дати її призначення. Вважає, що суд першої інстанції не врахував зазначене при прийнятті свого рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 09 грудня 2003 року прийнятий на роботу у Шахту «Червоноградську» Державного підприємства «Львіввугілля» гірничим майстром підземним на дільницю шахтного транспорту з повним робочим днем в шахті; з 02 лютого 2018 року переведений помічником начальника дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем в шахті; з 05 лютого 2021 року позивача звільнено з роботи за пунктом 2 статті 40 Кодексу Законів про працю України (невідповідність виконуваній роботі внаслідок стану, здоров`я, що перешкоджає подальшій роботі) з виплатою місячної вихідної допомоги, згідно із статтею 44 Кодексу Законів про працю України.

На підставі заяви від 14 травня 2021 року позивачу призначено пенсію по інвалідності з 22 березня 2021 року, як інваліду ІІІ групи.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 04 лютого 2022 року, у якій просив здійснити допризначення пенсії у зв`язку зі сплатою страхових внесків (зарахувати до пільгового стажу стаж і заробітну плату включаючи сплату внесків, а саме по 31 серпня 2020 року), змінити вид розрахунку (по інвалідності у розмірі пенсії за віком, так як має 35 років загального стажу).

14 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою, у якій просив здійснити перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з 22 березня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу та до пільгового стажу період роботи з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням раніше проведених виплат; виплатити суму недоотриманої пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з 22 березня 2021 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Листом № 1300-5202-8/26891 від 06 квітня 2022 року ГУ ПФУ роз`яснило позивачу, що його пенсійне забезпечення здійснюється згідно з чинним законодавством на підставі документів пенсійної справи про стаж і заробіток. При призначенні пенсії з 22 березня 2021 року страховий стаж та заробітну плату йому зараховано згідно з даними про сплату страхових внесків по 30 вересня 2019 року. Розмір пенсійної виплати позивача визначено при загальному стажі роботи 55 років 11 місяців 25 днів, з яких 15 років 09 місяців 24 днів підземний стаж роботи та додатково 21 рік 05 місяців 06 днів період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку (60 років), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням пільгового та додаткового стажу становить 0,58000. Спірний період з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року не зараховано до страхового та до підземного стажу роботи позивача, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. На підставі заяви позивача від 04 лютого 2022 року йому проведено перерахунок пенсії з 01 лютого 2022 року з урахуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці».

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ протиправними, ОСОБА_1 за захистом своїх прав звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року працював помічником начальника дільниці шахтового транспорту з повним робочим днем в шахті. Пільговий (підземний) характер виконуваної позивачем роботи у спірний період, окрім трудової книжки, підтверджується копією довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 119 від 12 квітня 2022 року.

Таким чином, слід погодитись із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний період роботи позивача підтверджуються відповідними документами.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За правилами частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Механізм призначення (перерахунку) пенсії регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1. розділу ІІ Порядку №22-1 за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (далі Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Аналізуючи зазначене законодавство, апеляційний суд дійшов висновку, що основною підставою для зарахування страхового стажу для обчислення розміру пенсії особі, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, є щомісячна сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. (Частини перша, третя, десята, дванадцята статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

На думку апеляційного суду, аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника і вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Однак, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної чи несвоєчасної сплати, означатиме порушення їх прав на призначення (перерахунок) пенсії. Несплата страхових внесків призвела до порушення принципу рівності особи перед законом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене роботодавцями, оскільки згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій ГУ ПФУ щодо незарахування до пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоду роботи позивача у відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01 жовтня 2019 року по 05 лютого 2021 року та щодо відмови у перерахунку розміру пенсії з урахуванням вказаного стажу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22 березня 2021 року по 31 січня 2022 року.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/6967/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос