Справа № 345/3139/22
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/3139/22
Провадження № 2-а/345/64/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючого - судді Миговича О.М.

за участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: поліцейська СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Короташ Яна Ігорівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 696562 від 15.09.2022, винесеною поліцейським СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Короташ Я.І., на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, у якого встановлені денні ходові габарити зеленого кольору. Зокрема в постанові вказується, що 15.09.2022 о 06.50 годин в м.Калуші по вул.Б.Хмельницького водій керував транспортним засобом, у якого встановлені ходові габарити зеленого кольору, чим порушив п.31.4.3 а ПДР. Вважає дану постанову протиправною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасування, виходячи з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст..ст.7,9,245,251,280 КУпАП. Крім того, працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову, на місці зупинки транспортного засобу відмовився пред`явити докази на підтвердження факту вчинення ним правопорушення, за яке притягнуто його до відповідальності, обставини вчинення правопорушення не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Крім того, справу, за результатами якої винесено оскаржувану постанову, розглянуто формально та у відсутності позивача, чим грубо порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі і право на захист. Вважає, що постанова про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП винесена з порушенням вимог чинного законодавства, за відсутності будь-яких доказів. Справа була розглянута формально у його відсутності, без роз`яснення прав, передбачених ст.268 КУпАП та положень ст.289 щодо порядку і строків оскарження постанови. Копія постанови йому не вручалась, поштою не направлялась. Тому просить поновити строк на оскарження постанови, так десятиденний строк оскарження постанови закінчився 25.09.2022, який припав на неділю, тобто вихідний день, а з 23 по 27 вересня включно він хворів, що підтверджується листком непрацездатності, а також просить скасувати постанову про накладення на нього стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП серії БАД № 696562 від 15.09.2022 та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу та третій особі у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області Луцишин В.М. подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечив, та зазначив, що встановивши факт порушення водієм ПДР України, з урахуванням вимог чинного законодавства, відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову за ч.1 ст.121 КУпАП. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.16-18,20).

Третя особа - інспектор СРПП Калуського РВП ГУНП Короташ Я.І. своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того зазначив, що відеозапис, наданий відповідачем на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху, не може вважатися належним та допустимим доказом, у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. В даній постанові відсутня будь-яка інформація про те, що до неї додаються матеріали відео фіксації. Така правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 в справі №524/5536/17. Також зазначив, що працівниками поліції було його безпідставно зупинено по вул.Б.Хмельницького в м.Калуш, а оскаржувану постанову, як вбачається з її змісту було винесено по вул. Медична, 6. Про розгляд справи його ніхто не повідомляв, його права не роз`яснювались, в постанові він не розписувався і копії постанови йому ніхто не вручав. Просив позов задоволити (а.с.24-25).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.1 Рішення КонституційногоСуду України від 22грудня 2010№ 23-рп/2010 (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина другастатті 8 Конституції України).

Згідно змісту оскаржуваної постанови серії БАД № 696562 від 15.09.2022, позивач 15.09.2022 о 06.50 годин в м.Калуші по вул.Б.Хмельницького керував транспортним засобом, у якого встановлені ходові габарити зеленого кольору, чим порушив п.31.4.3 а ПДР (а.с.7).

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до 31.4.3 ПДР України зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Оскаржуючи вищевказану постанову, позивач вказує на те, що викладені в оскаржуваній постанові обставини вчинення ним адміністративного правопорушення не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Крім того, справу,за результатами розгляду якої винесено оскаржувану постанову, розглянуто формально та у його відсутності, чим грубо порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі і право на захист. Копія постанови йому не вручалась, поштою не направлялась, а розгляд справи відбувався не по місцю зупинки та місцю вчинення правопорушення - в м.Калуш по вул.Б.Хмельницького, а в м.Калуш по вул.Медична.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву (а.с.20), не вбачається того факту, що на автомобілі позивача встановлені зелені габаритні вогні.

Крім того, не вбачається і того факту, що під час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та права, передбачені КУпАП, на що посилається відповідач у своєму відзиві, як і не вбачається вручення копії постанови.

Також суд звертає й увагу на те, що з переглянуто відеозапису вбачається, що позивача повідомляється про винесення оскаржуваної постанови, зовсім іншим інспектором, ані ж тим, який зазначений постанові. Окрім того, із вказаного відеозапису неможливо встановити дотримання працівником поліції процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як і місця вчинення правопорушення та місця винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також суд зазначає, що сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів та не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Така позиція узгоджується із правозастосуванням, викладеним Верховним Судом в постанові від 15.05.2019 р. в справі № 537/2088/17.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд встановив те, що на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач відповідно до статті 251КУпАП не надав будь-яких доказів та при цьому такі докази не зазначені в оскаржуваній постанові.

Враховуючи те, що складена відповідачем постанова серії БАД № 696562 від 15.09.2022, про вчинення адміністративного правопорушення не підтверджує факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, а інших доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав, суд приходить до переконання, що відповідач притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення останнім відповідного правопорушення.

Разом з тим, постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом, як належний та допустимий доказ в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122КУпАП, є не доведеним.

Відповідно вимог ч. 3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, суду недоведена, адже відповідач не надав суду жодних доказів, натомість позивач переконав суд у правильності власної позиції, позов необхідно задовольнити. А тому, постанову серії БАД № 696562 від 15.09.2022 щодо ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду, суд виходить з тих міркувань, що його необхідно поновити, оскільки позивачу копію постанови на місці не вручалось, даних про її направлення за допомогою поштового зв`язку суду не надано, позивач ознайомився з копією постанови 30.09.2022 у адвоката, після його ознайомлення з матеріалами іншої справи у Калуському міськрайонному суді. Крім того, десятиденний строк оскарження постанови закінчився 25.09.2022, який припав на неділю, тобто вихідний день, а з 23 по 27 вересня включно він хворів, що підтверджується листком непрацездатності.

Отже строк на оскарження постанови пропущений позивачем з поважних причин, тому його слід поновити.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 122, 245, 251, 268, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: поліцейська СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Короташ Яна Ігорівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії БАД № 696562 від 15.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2022.

Головуючий: