Справа № 420/14832/22
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
15 листопада 2022 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бойко О.Я., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити нарахування та виплатити, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021р., 2022 р.,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеський окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування та виплатити, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021р., 2022 р.

24.10.2022 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху. В ухвалі без руху суд зазначив про необхідність усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, а саме нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 р., з відповідними доказами поважності пропуску строку звернення до суду. Зокрема, про необхідність надання доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях.

07.11.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла уточнена заява про усунення недоліків та поновлення терміну для звернення до суду.

Подану уточнену заяву позивач обґрунтовує тим, що він на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується посвідченням офіцера Збройних Сил України серії НОМЕР_1 . Позивач звертає увагу, що відповідно до п.1.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, громадяни України, які виконують військовий обов`язок під час проходження військової служби є військовослужбовцями Збройних Сил України. Статус військовослужбовця підтверджується такими документами, що посвідчують особу, зокрема, посвідченнями офіцерів і генералів особи офіцерського складу Збройних Сил України.

Крім того, позивач наголошує, що порядок ведення участі військовослужбовця Збройних Сил України в бойових діях, в даному випадку з відсічі збройної агресії російської федерації, відображається в документах (журналах обліку бойових дій, історичним формуляром військової частини, історична довідка та інші), які мають гриф обмеження доступу «для службового користування» або «таємно», що у свою чергу позбавляє військовослужбовця надати відповідну до суду копію документа без порушення режиму таємності та тягне за собою виток інформації, який негативно впливає на боєздатність підрозділів і, відповідно, покладає на військовослужбовця адміністративну (у вигляді штрафу) або кримінальну відповідальність.

Таким чином, на думку позивача, на даний час документом, який він безперешкодно здатний надати до суду, без порушення режиму таємності, для підтвердження участі в бойових діях є та залишається посвідчення офіцера Збройних сил України та посвідчення учасника бойових дій.

На підтвердження цієї обставини позивач надав копії сторінок з посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 , а також копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Суд погоджується з аргументом позивача, що проходження служби в ЗСУ є поважною причиною строку звернення до адміністративного суду. Так само суд з урахуванням п.1.3 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України погоджується, що посвідчення офіцера підтверджує статус військовослужбовця.

Проте суд зазначає, що для встановлення існування поважних причин для поновлення строку звернення до адміністративного суду не менш важливою є інформація про період проходження ним служби.

З огляду на додані до заяви копії сторінок посвідчення офіцера, суд встановив, що копія посвідчення надана не в повному обсязі та не містить інформацію про період (число, місяць, рік) проходження служби в т.ч. участі у бойових діях. У вказаній копії міститься інформація тільки про присвоєння позивачу військового звання у 2021 році.

Так само, згідно з змістом посвідчення учасника бойових дій, воно було видане позивачеві 14.08.2015. Інформація про період проходження служби відсутня, оскільки форма посвідчення не вимагає її зазначенння.

Таким чином, суд вважає, що відсутність інформації про період проходження служби позивачем у ЗСУ перешкоджає суду зробити висновок про існування поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Додатково суд звертає увагу, що відповідно до абз. восьмого ч.3 Положення про військовий квиток офіцера, затвердженого Указом Президента України №582/16 від 30.12.2016 ( в редакції чинній на дату подання позову та на даний час) інформація про період проходження військової служби та участі у бойових діях зазначається на четвертій-шостій сторінках квитка.

Також суд звертає увагу, що належним доказом проходження служби може бути довідка про перебування на військовій службі (Ф-5), яка встановлена Інструкцією з діловодства у ЗСУ, затвердженою чинним наказом Генерального штабу ЗСУ №124 від 07.04.2017.

Що стосується Посвідчення учасників бойових дій, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» отримання такого посвідчення є розтягнутим у часі та є доказом того, що особа брала раніше участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини. Принаймні з його змісту неможливо встановити період проходження служби.

Отже на підставі викладеного, можна зробити висновок, що копія посвідчення учасника бойових дій не є тим документом, що підтверджує проходження на час тривання строку звернення до суду служби в ЗСУ.

Щодо посилань позивача на обмежений доступ до інформації під час воєнного стану, суд їх відхиляє з наступних підстав.

Варто зауважити, що Закон України «Про правовий режим воєнного стану» не передбачає прямої можливості встановлювати будь-які заборони чи обмеження щодо розгляду запитів на інформацію (виняток щодо обов`язковості оприлюднення проєктів рішень органів місцевого самоврядування). Проте, в умовах воєнного стану деякі конституційні права і свободи громадян можуть обмежуватися, зокрема й право на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-який спосіб.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України: «Про організацію взаємодії між Збройними Силами України, іншими складовими сил оборони та представниками засобів масової інформації на час дії правового режиму воєнного стану» від 03.03.2022 N 73, затверджений Перелік інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, зокрема серед іншого до такої інформації належить: «Найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, географічні координати місць їх розташування».

Проте, підтвердження факту проходження військової служби на час тривалості строку звернення до суду не вимагає надання позивачем ні інформації про найменування військових частин (підрозділів) та інших військових об`єктів в районах виконання бойових (спеціальних) завдань, ні про географічні координати місць їх розташування, а ні про порядок ведення участі військовослужбовця Збройних Сил України в бойових діях, на який він посилається.

Інформація про період проходження військової служби, зазначена у військовому квитку/ посвідченні офіцера не є інформацією з обмеженим доступом.

У будь-якому разі суд наголошує, що відповідно до ч.8 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Таким чином, якщо найменування деяких військових частин є закритою інформацією, це не означає, що у розпорядника відсутні підстави для видачі необхідної довідки, а позивач при цьому звільняється від обов`язку надати її до суду. Дана обставина тягне за собою тільки відсутність відомостей у довідці про назву військової частини, оскільки сам факт проходження служби не є інформацією з обмеженим доступом.

На підставі викладеного, суд робить висновок про продовження строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, позивачу належить надати до суду докази, що підтверджують період проходження ним військової служби під час тривання строку звернення до адміністративного суду (в повному обсязі копію посвідчення офіцера/військового квитка офіцера, або довідки про перебування на військовій служби Ф-5 тощо) .

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу необхідно надати до суду докази обставин, які він зазначає в заяві в якості підстави поважності причин пропуску строку, зокрема докази його служби в ЗСУ із обов`язковим відображенням періоду служби.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 171, 243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Копію ухвали про продовження строку залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду не належить до окремого оскарження.

Суддя О.Я. Бойко