Справа № 420/21182/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Приходько А.В.,

сторін:

від позивача Малюченко А.С., за витягом,

від відповідачів:

представник ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI - Янчук В.М., на підставі ордеру,

представник ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» - Стадник П.О., на підставі ордеру,

представник ДП «ІЛС» - Михайлюк М.С., на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Дочірнього підприємства «Інтегровані логістичні системи» (, місцезнаходження: 65031, Одеська область, Біляївський район, 1665 км. автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (, місцезнаходження: 65007, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, пров. Вознесенський, 2а) та ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI (HasekiSultanMah.TurgutOzalMilletCad.GulsenApt. No 19/2 Fatih Istanbul, Turkey) про визнання недійсним договорів,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04.11.2021 року через канцелярію суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Дочірнього підприємства «Інтегровані логістичні системи» (, місцезнаходження: 65031, Одеська область, Біляївський район, 1665 км. автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (, місцезнаходження: 65007, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, пров. Вознесенський, 2а) та ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI (HasekiSultanMah.TurgutOzalMilletCad.GulsenApt. No 19/2 Fatih Istanbul, Turkey), в якій позивач просить:

- Визнати недійним договір про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11;

- Визнати недійсним договір про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято ро розгляду та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до плану-графіків на 2021 рік та наказу ГУ ДПС в Одеській області від 07.07.2021 року № 4685-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ДП «ІЛС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 31.03.2021 року.

За результатами перевірки встановлено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, а саме: порушення вимог пунктів 1,2 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції», з урахуванням п. 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року № 5, із змінами і доповненнями порушення граничних строків розрахунків (не надходження коштів в іноземній валюті та/або національній валюті) по експортним операціям з нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34524038,48 грн.

Представник позивача зазначив, що між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (покупець) «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (продавець) був укладений контракт від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, предметом якого є умови продажу продавцем і закупівлі покупцем продуктів харчування (ягоди годжі, горіхи кешью), який став підставою для укладення контракту від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги. Однак, цей правочин жодним чином не виконувався сторонами та фактично є договором про наміри сторін. Вказаним контрактом не встановлено строк винесення інвойсу на поточну поставку. Тобто, на думку позивача, цей контракт фактично не розпочав свою дію та є договором про наміри сторін колись, поставити визначену ним продукцію, а тому не може бути підставою для укладення трьохстороннього договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги.

Документи та пояснення, які свідчили б про проведені операції (взаємовідносини) між сторонами у тому числі за контрактом від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, та які б у подальшому стали підставою для проведення операції переуступки права вимоги за договором, ДП «ІЛС» не було надано.

Окрім того, ГУ направлено запит до Одеської митниці Держмитслужби від 13.08.2021 року № 20313/5/15-32-07-08-05 стосовно надання витягу з реєстру окремого платника АСМО «Інспектор» щодо оформлених митних декларацій ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року та отримано відповідь від 20.08.2021 року № 35187/5, якою підтверджено відсутність оформлених митних декларацій ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» з нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI».

Таким чином, на думку представника позивача, вказані дані свідчать про відсутність будь-яких боргових зобов`язань ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» перед нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», а тому передача дебіторської заборгованості ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» нерезиденту «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» у сумі 34716323,21 грн. за договором від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги є не правомірною та не відповідає нормам чинного законодавства.

У зв`язку з цим, на думку представника Головного управління, договір від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги не відповідає вимогам п. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлює і висновок про безпідставність договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

Представник позивача зазначає, що для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог сторонами не було дотримано певних умов, а саме:

- вимоги сторін мають бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого, і те саме повинно бути і з боржником), в той час як в даних правовідносинах відсутні зобов`язання ДП «ІЛС» перед нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», оскільки переведенням ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» свого права вимагати від ДП «ІЛС» заборгованості нерезиденту «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є неправомірними;

- вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду, зокрема грошові кошти в одній валюті, що не було додержано сторонами відповідно до укладених договорів, а саме: відповідно до договору від 18.04.2019 року № У-18.04/01, укладеним між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (постачальник) та ДП «ІЛС» (покупець) щодо поставки товару, зокрема ціна за товар здійснюється у національній валюті України; відповідно до договору від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, укладеним між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (покупець) та нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (продавець) щодо продуктів харчування, договором передбачено, що оплата здійснюється у доларах США.

Таким чином, проведення заліку зустрічних однорідних вимог між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», згідно з договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1 на суму виручки (яка не надійшла на рахунок підприємства) у розмірі 34524038,48 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач наголошує, що частиною 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та згідно з ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіально громади, незаконне заволодіння ним.

Через канцелярію суду 20.12.2021 року (вхід. № 72101/21) від «ROSEMARY GIDA. DISTIC. LTDSTI» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на таке.

Стосовно обставин справи, представник відповідача зазначає, що між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» та ДП «ІЛС» було укладено договір поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» зобов`язується поставити товар, а ДП «ІЛС» прийняти та сплатити його вартість. Додатковою угодою від 01.02.2020 року № 1 до Договору було внесено доповнення до п. 10.13 зобов`язання за дійсним договором можуть бути припинені шляхом зарахування зустрічних вимог. Відповідно до акту звірки № 1 від 22.11.2020 року заборгованість по даному договору склала 34 716 324,21 грн.

Фірмою «ROSEMARY GIDA. DISTIC. LTDSTI» та ДП «ІЛС» було укладено контракти на постачання товару, та у зв`язку з об`єктивними обставинами, оплату за контрактами було здійснено частково та у «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» перед ДП «ІЛС» виникла заборгованість:

1. контракт від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1; заборгованість на суму 5032913,52 грн.,

2. контракт від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019; заборгованість на суму 13983754,55 грн.,

3. контракт від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019; заборгованість на суму 88239232,60 грн.,

4. контракт від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20; заборгованість на суму 7268167,79 грн.

Загальна сума заборгованості по контрактами становила 34 524 038,46 грн.

Надалі, між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (первинний кредитор), фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (новий кредитор) та ДП «ІЛС» (боржник) було укладено договір № 1/22-11 від 22.11.2020 року, відповідно до умов якого первинний кредитор передає новому кредитору право вимоги з боржника належного виконання умов договору поставки від 18.04.19 року № У-18.04/01 в частині оплати товару на суму 34 716 323,21 грн.

Так, між ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» було підписано Акт звірки розрахунків до договору про переуступку боргу № 1/22-11 від 22.11.2020 року, відповідно до якого станом на 24.11.2020 року ДП «ІЛС» є боржником перед Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34 716 323,21 грн.

У зв`язку з наявністю між ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» однорідної вимоги одна до одної, сторонами було укладено договір про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1, за яким сторони дійшли згоди зарахувати однорідні вимоги у розмірі 34 524 038,46 грн., а тому Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» виконані зобов`язання зі сплати за товар за контрактами від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1, від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019, від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019 та від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20.

Таким чином врегульовано заборгованості наявні між ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI».

Щодо визнання недійсним договору про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11, представник відповідача зазначає, що ст. 1077 ЦК України розмежовано правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступленням права вимоги (цесія) та договору факторингу.

Метою укладання договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. У разі цесії, право вимоги може бути передано як за плату, та і безоплатно.

Таким чином, договір про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11 можливо трактувати, як договір цесії.

Представник відповідача зазначає, що позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, має довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його підписання.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» було вчинено дії направлені на реальне виконання умов договору про переуступку права вимоги, а саме укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, що прямо та у винятковій формі заборонені законами України.

Таким чином, на думку представника відповідача, договір переуступки права вимоги за своєю суттю та формою є таким, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. А позивачем у свою чергу, не було доведено, що вказаний договір відповідає критеріям ст. 215 ЦК України.

Стосовно визнання недійсним договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1, представник відповідача зазначає, що згідно з ч.3 ст. 203 ГК України, господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними, бути однорідними та строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ст. 601 ЦК України).

Таким чином, представник відповідача стверджує, що вимоги, що зараховуються за договором від 26.11.2020 року № 1, є:

1. зустрічними, оскільки:

- ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на підставі договору поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/1, додаткової угоди від 01.02.2020 року № 1, договору про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11, ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34716323,21 грн.,

- Фірма «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником до ДП «ІЛС» на підставі контракту від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1 заборгованість на суму 5032913,52 грн., від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019 заборгованість на суму 13983754,55 грн., від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019 заборгованість на суму 88239232,60 грн. та від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20 заборгованість на суму 7268167,79 грн.

2. Однорідними (грошові кошти),

3. Строк виконання умов настав.

Таким чином, договір від 26.11.2020 року № 1 не відповідає будь-яким критеріям, встановленим ст. 602 ЦК України.

17.12.2021 року через канцелярію суду (вхід. № 71861/21) надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПЕРТ», в якому представник відповідача вважає адміністративний позов необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

Стосовно контракту від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, представник відповідача зазначає, що вказана інформація є не достовірною, адже документи, що стали підставою на підтвердження укладання договору переуступки права вимоги вказано у п. 3 Договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги: акт звірки розрахунків від 22.11.2020 року № 1, договір поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01, додаткова угода № 1 від 01.02.2020 року, специфікація № 8 від 15.07.2019 року та видаткові накладні № № 295-297,300-303.

Стосовно зазначення позивачем, що контракт є за своєю суттю договором про намір сторін, та не розпочав свою дію також є безпідставним, адже контракт містить усі необхідні (істотні) умови, що висуваються законодавцем до такого типу договорів.

З урахуванням ст. 203 ЦК України, представник відповідача зазначає, що по-перше, у позовній заяві позивачем не зазначено та не наведено будь-яких суперечностей вказаного контракту чинному законодавству, або інтересам держави і суспільства чи моральним засадам. По-друге, у позовній заяві позивачем не зазначено та не наведено інформації, яка б свідчила про відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності. По-третє, у позовній заяві позивачем не зазначено про примусовість укладання контракту. По-четверте, контракт відповідає встановленій для такого типу договору формі, а позивачем в свою чергу не вказано на порушення будь-яких вимог щодо форми контракту. По-п`яте, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання сторонами правочину не означає, що укладено фіктивний правочин. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент вчинення правочину, тобто тягар доказування фіктивності правочину покладається на позивача, але жодних фактів, які б свідчили про те, що договір був укладений без спрямованості на реальне настання правових наслідків, позивачем не наведено.

Стосовно договору переуступки права вимоги від 21.11.2020 року № 1/22-11 представник відповідача зазначає, що позивачем не наведено жодних підстав для визнання цього договору недійсним. Відповідно до ст. 512,513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється в такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги, за яким передається новому кредитору.

Також, представник відповідача зазначає, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, що прямо та у винятковій формі заборонені законами України, відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Таким чином, договір про переуступку права вимоги є законним і укладеним із додержанням вимог чинного законодавства.

Стосовно договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1, то ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» не є стороною за даним договором, але вважає його таким, що укладений на законних підставах.

21.12.2021 року від генерального директора Дочірнього підприємства «Інтегровані логістичні системи» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною, такою що не підлягає задоволенню в повному обсязі, з огляду на таке.

По-перше, стосовно твердження позивача про укладення договору «наміру», адже не встановлено строк винесення інвойсу на поточну поставку, представник відповідача зазначає, що таке твердження є помилковим, адже відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, договором про наміри є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому на умовах встановлених попереднім договором. Так, контрактом № 12.10-UZ-1 не передбачається укладення будь-якого договору на майбутнє, до того ж у ньому відсутні наміри сторін щодо надання йому сили попереднього договору, він аж ніяк не є попереднім договором (договором про наміри).

Щодо тверджень, що цей контракт фактично не розпочав свою дію, представник відповідача зазначає, що вони не відповідають дійсності, адже договором передбачено, що контракт вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та дійсний до 31.12.2021 року.

По-друге, стосовно тверджень позивача, що «документи та пояснення, які свідчили б про проведені операції ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» з фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», у тому числі за контрактом від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, та які в подальшому стали підставою для проведення операції переуступки права вимоги за договором, ДП «ІЛС не надано», не відповідає дійсності, адже на запит про надання документів/копій документів від 02.08.2021 року, у зв`язку з проведення документальної планової перевірки ДП «ІЛС» надало ГУ ДПС в Одеській області пояснення та завірені належним чином копії документів за перевіряємий період з 01.01.2018 року по 31.03.2021 року з питань заліку зустрічних однорідних вимог з нерезидентом фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI».

Зокрема, ГУ ДПС в Одеській області було повідомлено, що 18.04.2019 року між ДП «ІЛС» та ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» було укладено договір поставки № У-18.04/01. Згідно з умовами договору, та ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» взяло на себе зобов`язання поставити у власність ДП «ІЛС» товари, а ДП «ІЛС» зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його. Протягом 2019-2020 років відбувались регулярні поставки товару, всього поставлено товару на загальну суму 58921593,23 грн. в т.ч. ПДВ. Всього було сплачено 24205270,02 грн. Таким чином, станом на 11.12.2020 року заборгованість за поставлений товар складає 34 716 323,21 грн.

Надалі ДП «ІЛС» підписало з фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» договір № 1 про залік зустрічних однорідних вимог за міжнародними контрактами. З моменту підписання договору рахується, що ДП «ІЛС» виконало свої зобов`язання щодо сплати за товар згідно з договору поставки від 18.04.2019 року з урахуванням додаткової угоди від 01.02.2020 року, договору про заміну боржника віл 22.11.2020 року у сумі 34524038,46 грн. Залишок заборгованості щодо договору поставки від 18.04.2019 року ДП «ІЛС» перед фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» складає 192 284,75 грн.

А тому, на думку представника відповідача, не можливо стверджувати що ДП «ІЛС» в даному випадку, не надало документів, які б свідчили про проведені операції з ТОВ «УКРЗЕРНОЕКПОРТ» та фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI».

По-третє, щодо взаємозаліку з нерезидентом, представник відповідача зазначає, що Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не містять заборон щодо зміни сторонами умов договору, у тому числі щодо порядку здійснення розрахунків. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», всі суб`єкти ЗЕД мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним договорам.

Також, представник відповідача зазначає, що відповідно до законодавства України одним із способів припинення зобов`язанням є зарахування вимог. При цьому, Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлює правила припинення зобов`язань між резидентом і не резидентом лише шляхом їх виконання. Разом з тим, вказаний Закон не регулює правовідносини щодо порядку припинення зобов`язань між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності і інші способи, ніж шляхом виконання, проте не забороняє їх застосування.

Через канцелярію суду 22.09.2022 року (вхід. № 29985/22) від представника фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» надійшли доповнення до відзиву, в яких представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та додатково зазначив, що у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України перебувала у провадженні справа № 232/2022, в рамках якої розглядався позов ДП «ІЛС» до «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» про стягнення 5826611,03 грн. за контрактом від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1.

Під час розгляду справи міжнародним судом було встановлено законність договору про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-1 та договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

Відповіді на відзиви до суду не надходило.

Через канцелярію суду 14.10.2022 року (вхід. № 32046/22) від представника «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких представник відповідача зобразив графічно господарські взаємовідносини з усіма відповідачами по справі та наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

18.10.2022 року (вхід. № 32011/22) через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому представник надав додаткові пояснення стосовно заявлених позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження ще на 30 днів до 20 лютого 2022 року.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу підготовчого засідання від 02.02.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 02.03.2022 року.

У зв`язку з введенням військового стану в Україні, з метою захисту життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду, судове засідання призначене на 02.03.2022 року не відбулось, про що свідчить довідка.

Надалі судове засідання було призначено на 15 вересня 2022 року.

На судових засіданнях у вступному слові представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог викладених у позовній заяві та просив позовну заяву задовольнити повністю.

Представник відповідача ДП «ІЛС» у вступному слові проти заявлених позовних вимог заперечував, та наполягав на відмову у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та наполягав на відмові у їх задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача фірми «ROSEMARY GIDA. DISTIC. LTDSTI» проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві, доповненні до відзиву та додаткових поясненнях, та просив відмовити позивачу у повному обсязі.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступне слово учасників справи, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою діяльністю «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ», , зареєстроване 12.04.2005 року, перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області, Південному управлінні м. Одеси, Приморська державна податкова інспекція. Основний вид діяльності оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. (т.1 а.с.206-207).

Дочірнє підприємство «Інтегровані логістичні системи», , відповідно до інформації з сайту «opendabot.ua» зареєстроване 11.07.2002 року, основний від господарської діяльності 52.10 складське господарство.

Фірма «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (Туреччина), зареєстрована 08.04.2015 року, вид економічної діяльності діяльність у сфері реалізації харчових продуктів, діяльність у сфері зовнішньої торгівлі. (т.1 а.с.178-183)

Так, 18.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (постачальник) та Дочірнім підприємством «Інтегровані логістичні системи» (покупець) було укладено договір поставки № У-18.04/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця товари, вказані у специфікаціях, які після їх підписання стають невід`ємними частинами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти це товар та оплатити його (п.1.1 Договору) (т.1 а.с.129-133).

Поставка товару здійснюється на умовах та в строк, визначений в Специфікаціях. Факт здійснення поставки засвідчується видатковою накладною товару, який підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору (п.2.2 Договору).

Покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Строки та порядок розрахунків за кожну партію товару визначаються у специфікаціях (п.4.4 Договору).

Договір набуває чинність з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, але в будь-якому разі до повного та належного виконання сторонами усіх зобов`язань за цим договором (п.9.1 Договору).

01.02.2020 року сторонами договору укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № У-18.04/01 від 18.04.2019 року про те, що сторони дійшли згоди внести зміни до Договору додавши п. 10.13: «зобов`язання за даним договором можуть бути припинені шляхом зарахування зустрічних вимог» (т.1 а.с.134).

Так, відповідно до Акту звірки № 1 «взаємних розрахунків по стану за період: січень 2019 року листопада 2020 року між ДП «ІЛС» та ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» за договором № У-18.04/01 від 18.04.2019 року» від 22.11.2020 року, станом на 10.09.2020 року заборгованість на користь ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» становить 34 716 324,21 грн. (т.1 а.с.135-138).

Також, судом встановлено, що між ДП «ІЛС» (продавець) та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (покупець) укладено контракти:

1. № ILS/ROS-WHEAT-1 від 01.08.2019 року про поставку товару, а саме пшениці 3-го, 4-го класу, врожаю 2019 року, українського походження. (т.1 а.с.140-143)

2. № ILS/COR-765-08-11-2019 від 08.11.2019 року про поставку товару кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2019 року (т.1 а.с.144-147)

3. № ILS/W-766-13-11-2019 від 13.11.2019 року про поставку товару пшениці 3,2,4 класу українського походження врожаю 2019 року (т.1 а.с.148-151)

4. № ILS/R-CPS-20 від 03.03.2020 року про поставку товару кукурудзи 3-го класу українського походження врожаю 2019 року (т.1 а.с.152-155).

Відповідно до п. 1.3 вказаних контрактів, ціна за одиницю товару, вартість партії товару, а також загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим договором, вказується на специфікаціях і визначається як сума всіх специфікацій до даного контракту.

Валюта контрактів українська гривня (п.1.6 Контрактів).

Оплата вартості товару здійснюється протягом 120 календарних днів з моменту оформлення ТД на експорт. Оплата за товар може бути здійснена шляхом проведення заліку зустрічних вимог за актом зустрічних вимог. Термін виконання вимог, пов`язаних із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, настає в момент підписання сторонами акту заліку зустрічних вимог (п.3.1, 3.2 Контрактів).

Судом встановлено, що відповідно до Акту звірки розрахунків по контракту № ILS/R-CPS-20 від 03.03.2020 року, підписаного сторонами контракту 25.11.2020 року, між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» по міжнародному контракту № ILS/R-CPS-20 від 03.03.2020 року наявна дебіторська заборгованість на користь ДП «ІЛС» 7268167,79 грн. (т.1 а.с.156-157).

Відповідно до Акту звірки розрахунків по контракту № ILS/COR-765-08-11-2019 від 08.11.2019 року, підписаного сторонами контракту 25.11.2020 року, між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» по міжнародному контракту № ILS/COR-765-08-11-2019 від 08.11.2019 року, наявна дебіторська заборгованість на користь ДП «ІЛС» 13983754,55 грн. (т.1 а.с.158-159).

Відповідно до Акту звірки розрахунків по контракту № ILS/ROS-WHEAT-1 від 01.08.2019 року, підписаного сторонами контракту 25.11.2020 року, між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» по міжнародному контракту № ILS/ROS-WHEAT-1 від 01.08.2019 року наявна дебіторська заборгованість на користь ДП «ІЛС» 5032913,52 грн. (т.1 а.с.160-161).

Відповідно до Акту звірки розрахунків по контракту № ILS/W-766-13-11-2019 від 13.11.2019 року, підписаного сторонами контракту 25.11.2020 року, між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» по міжнародному контракту № ILS/W-766-13-11-2019 від 13.11.2019 року, наявна дебіторська заборгованість на користь ДП «ІЛС» 8239232,60 грн. (т.1 а.с.162-163).

Судом встановлено, що 22.11.2020 року між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (первинний кредитор), «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (новий кредитор) та ДП «ІЛС» (боржник) було укладено договір № 1/22-11 про переуступку права вимоги (т.1 а.с.164-165).

Відповідно до п.1 вказаного договору, первинний кредитор передає новому кредитору право вимоги з боржника належного виконання умов договору поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01 в частині оплати товару на суму 34 716 323,21 грн.

Відповідно до п. 10 договору, строк погашення боржником зобов`язань перед новим кредитором складає 365 днів з моменту підписання цього договору.

Відповідно до Акту звірки розрахунків за договором про переуступку права вимоги № 1/22-11 від 22.11.2020 року між ДП «ІЛС» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», укладеного 24.11.2020 року сторони підтвердили, що наявна кредиторська заборгованість перед ДП «ІЛС» на суму 34 716 323,21 грн. (т.1 а.с.166).

Судом встановлено, що 26.11.2020 року між ДП «ІЛС» (сторона 1) та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (сторона 2) було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 (т.1 а.с.167-169).

Відповідно до п. 1-3 Договору, сторона 1 та сторона 2 мають один до одного зустрічні однорідні вимоги за міжнародними контрактами:

- Договір поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01, додаткова угода № 1 від 01.02.2020 року, договір № 1/22-11 про заміну боржника віл 22.11.2020 року, згідно з якими ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34 716 323,21 грн., що підтверджується актом звірки від 24.11.2020 року;

- Контракт від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019, за яким «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником по відношенню до ДП «ІЛС» на суму 13983754,55 грн., що підтверджується актом звірки від 25.11.2020 року;

- Контракт від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1, за яким «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником по відношенню до ДП «ІЛС» на суму 5032913,52 грн., що підтверджується актом звірки від 25.11.2020 року;

- Контракт від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019, за яким «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником по відношенню до ДП «ІЛС» на суму 88239232,60 грн., що підтверджується актом звірки від 25.11.2020 року;

- Контракт від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20, а яким «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником по відношенню до ДП «ІЛС» на суму 7268167,79 грн., що підтверджується актом звірки від 25.11.2020 року.

Зустрічні однорідні вимоги, вказані в п. 1 про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1, зараховуються в сумі 34 524 038,46 грн.

З моменту підписання цього договору про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 вважається, що «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» виконала зобов`язання зі сплати за товар по контрактам: від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019, від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1, від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019 та від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20.

З моменту підписання цього договору про зарахування зустрічних однорідних вимог № 1 вважається, що ДП «ІЛС» виконало зобов`язання зі сплати за товар по договору поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01, додаткова угода № 1 від 01.02.2020 року, договір № 1/22-11 про заміну боржника віл 22.11.2020 року в сумі 34 524 038,46 грн.

Залишок заборгованості за договором поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01 ДП «ІЛС» перед «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» складає 192 284,75 грн.

Також, судом встановлено, що на підставі направлень та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 07.07.2021 року № 4685-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ДП «ІЛС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами вказаної перевірки 30.08.2021 року складено АКТ № 18259/15-32-07-10/32012483 про результати документальної планової виїзної перевірки ДП «ІЛС» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року (т.1 а.с.63-113).

В акті перевірки зазначено, що до перевірки надано контракт від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, укладений між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» та «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», що на думку ДП «ІЛС», є підставою для укладання договору про переуступку права вимоги. Однак, цей правочин жодним чином не виконувався сторонами та фактично є договором про наміри сторін.

Тобто, цей контракт фактично не розпочав свою дію та є договором про наміри сторін колись поставити визначену ним продукцію, а тому не може бути підставою для укладення трьохстороннього договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги.

На думку перевіряючих, вказаний контракт про переуступку права вимоги не відповідає вимогам п. 5 ст. 203 ЦК України та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, передача кредиторської заборгованості ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» нерезиденту «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34 716 323,16 грн. за договором від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги є не правомірною та не відповідає нормам чинного законодавства.

А тому, за результатами перевірки встановлено порушення п. 1,2 ст. 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» з урахуванням п. 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, із змінами і доповненнями, у результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, зокрема, станом на 31.03.2021 року рахується прострочена дебіторська заборгованість у сумі 27 255 900,69 грн. з нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» по зовнішньоекономічним контрактам.

Вважаючи договори про переуступку права вимоги та про залік зустрічних однорідних вимог такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та є недійсними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Відповідно до пп. 20.1.30 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Так, згідно з ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 3 статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Згідно з підпунктом 20.1.30 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Виходячи з системного тлумачення наведених положень вбачається, що контролюючі органи законодавчо уповноважені звертатись до суду з позовами щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними. Водночас, обов`язковою умовою визнання правочину недійним є встановлення обставин вчинення такого правочину.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 18.04.2019 року між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (постачальник) та ДП «Інтегровані логістичні системи» (покупець) було укладено договір поставки № У-18.04/01, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність покупця товари, вказані у специфікаціях, які після їх підписання стають невід`ємними частинами цього договору, а покупець зобов`язується прийняти це товар та оплатити його (п.1.1 Договору). (т.1 а.с.129-133)

01.02.2020 року сторонами договору укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки № У-18.04/01 від 18.04.2019 року про те, що сторони дійшли згоди внести зміни до Договору додавши п. 10.13: «зобов`язання за даним договором можуть бути припинені шляхом зарахування зустрічних вимог». (т.1 а.с.134)

Відповідно до акту звірки № 1 від 22.11.2020 року заборгованість по даному договору склала 34 716 324,21 грн.

Поряд з цим між Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» та ДП «ІЛС» було укладено контракти на постачання товару. Однак, оплату за контрактами було здійснено частково та у «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» перед ДП «ІЛС» виникла заборгованість:

1. контракт від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1; заборгованість на суму 5032913,52 грн.,

2. контракт від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019; заборгованість на суму 13983754,55 грн.,

3. контракт від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019; заборгованість на суму 88239232,60 грн.,

4. контракт від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20; заборгованість на суму 7268167,79 грн.

Загальна сума заборгованості по контрактами становила 34 524 038,46 грн.

Надалі, між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (первинний кредитор), фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (новий кредитор) та ДП «ІЛС» (боржник) було укладено договір № 1/22-11 від 22.11.2020 року, відповідно до умов якого первинний кредитор передає новому кредитору право вимоги з боржника належного виконання умов договору поставки від 18.04.19 року № У-18.04/01 в частині оплати товару на суму 34 716 323,21 грн.

Так, між ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» було підписано Акт звірки розрахунків до договору про переуступку боргу № 1/22-11 від 22.11.2020 року відповідно до якого, станом на 24.11.2020 року ДП «ІЛС» є боржником перед Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34 716 323,21 грн.

У зв`язку з наявністю між ДП «ІЛС» та Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» однорідної вимоги одна до одної, сторонами було укладено договір про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1, за яким сторони дійшли згоди зарахувати однорідні вимоги у розмірі 34 524 038,46 грн., а тому Фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» виконала зобов`язання зі сплати за товар за контрактами від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1, від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019, від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019 та від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20.

На думку представника Головного управління, договір від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги не відповідає вимогам п. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлює і висновок про безпідставність договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

Представник позивача зазначив, що між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (покупець) «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (продавець) був укладений контракт від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, предметом якого є умови продажу продавцем і закупівлі покупцем продуктів харчування (ягоди годжі, горіхи кешью), який став підставою для укладення контракту від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги. Однак, цей правочин жодним чином не виконувався сторонами та фактично є договором про наміри сторін. Вказаним контрактом не встановлено строк винесення інвойсу на поточну поставку. Тобто, на думку позивача, цей контракт фактично не розпочав свою дію та є договором про наміри сторін колись, поставити визначену ним продукцію, а тому не може бути підставою для укладення трьохстороннього договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги.

Документи та пояснення, які свідчили б про проведені операції (взаємовідносини) між сторонами у тому числі за контрактом від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, та які б у подальшому стали підставою для проведення операції переуступки права вимоги за договором, ДП «ІЛС» не було надано.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву звертають увагу суду, що вказаний контракт не був підставою для укладання оскаржуваних договорів, адже документи, що стали підставою на підтвердження укладання договору переуступки права вимоги вказано у п. 3 самого Договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги.

Представник ДП «ІЛС» у свою чергу зазначив, що на запит про надання документів/копій документів від 02.08.2021 року, у зв`язку з проведення документальної планової перевірки ДП «ІЛС» надало ГУ ДПС в Одеській області пояснення та завірені належним чином копії документів за перевіряємий період з 01.01.2018 року по 31.03.2021 року з питань заліку зустрічних однорідних вимог з нерезидентом фірмою «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI».

Зокрема, ГУ ДПС в Одеській області було повідомлено, що 18.04.2019 року між ДП «ІЛС» та ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» було укладено договір поставки № У-18.04/01. Згідно з умовами договору, та ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» взяло на себе зобов`язання поставити у власність ДП «ІЛС» товари, а ДП «ІЛС» зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його. Протягом 2019-2020 років відбувались регулярні поставки товару, всього поставлено товару на загальну суму 58921593,23 грн. в т.ч. ПДВ. Всього було сплачено 24205270,02 грн. Таким чином, станом на 11.12.2020 року заборгованість за поставлений товар складає 34716323,21 грн.

Дослідивши надані до суду копії договорів, зокрема, Договір від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги, суд погоджується з думкою відповідачів, що контракт від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1 не був підставою для укладання договору про переуступку права вимоги та не стосується предмета спору, адже самим контрактом в пункті 3 передбачено, що підставою для його підписання стали такі документи, як: акт звірки розрахунків від 22.11.2020 року № 1, договір поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/01, додаткова угода № 1 від 01.02.2020 року, специфікація № 8 від 15.07.2019 року та видаткові накладні № № 295-297,300-303, тому твердження позивача, що вказаний контракт став підставою для укладання договору про переуступку права вимоги на думку суду є безпідставними.

Щодо визнання Договору від 22.11.2020 року № 1/22-11 про переуступку права вимоги недійсним, як вже зазначалось судом, що згідно з ч. 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 203 ЦК України, визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1. ст. 513 ЦК України).

Так, суд зазначає, що ст.1077 ЦК України розмежовано правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступленням права вимоги (цесія) та договору факторингу.

Метою укладання договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. У разі цесії, право вимоги може бути передано як за плату, та і безоплатно.

Представники відповідачів зазначали, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів, крім тих, що прямо та у винятковій формі заборонені законами України, відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Так, дослідивши наданий до суду договір про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11, суд доходить висновку, що вказаний договір є - договором цесії, який відповідає своїй меті та спрямований на реальне настання правових наслідків, адже на підставі вказаного договору було укладено договір про залік зустрічних однорідних вимог, а позивачем у свою чергу не наведено обґрунтованих підстав вважати вказаний договір недійсним.

Щодо безпідставності договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1, позивач зазначив, що для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог сторонами не було дотримано певних умов, а саме:

вимоги сторін мають бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого, і те саме повинно бути і з боржником), в той час як в даних правовідносинах відсутні зобов`язання ДП «ІЛС» перед нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI», оскільки переведенням ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» свого права вимагати від ДП «ІЛС» заборгованості нерезиденту «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є неправомірними;

вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов`язаннях повинні бути речі одного роду, зокрема грошові кошти в одній валюті, що не було додержано сторонами відповідно до укладених договорів, а саме: відповідно до договору від 18.04.2019 року № У-18.04/01, укладеним між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (постачальник) та ДП «ІЛС» (покупець) щодо поставки товару, зокрема ціна за товар здійснюється у національній валюті України; відповідно до договору від 12.10.2020 року № 12.10-UZ/1, укладеним між ТОВ «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (покупець) та нерезидентом «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» (продавець) щодо продуктів харчування, договором передбачено, що оплата здійснюється у доларах США.

Відповідачі у свою чергу зазначили, що вимоги, що зараховуються за договором від 26.11.2020 року № 1, є:

1. зустрічними, оскільки:

- ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на підставі договору поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/1, додаткової угоди від 01.02.2020 року № 1, договору про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11, ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на суму 34716323,21 грн.,

- Фірма «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником до ДП «ІЛС» на підставі контракту від 01.08.2019 року № ILS/ROS-WHEAT-1 заборгованість на суму 5032913,52 грн., від 08.11.2019 року № ILS/COR-765-08-11-2019 заборгованість на суму 13983754,55 грн., від 13.11.2019 року № ILS/W-766-13-11-2019 заборгованість на суму 88239232,60 грн. та від 03.03.2020 року пРпррпрр№ ILS/R-CPS-20 заборгованість на суму 7268167,79 грн.

2. Однорідними (грошові кошти),

3. Строк виконання умов настав.

На думку представників відповідачів, договір від 26.11.2020 року № 1 не відповідає будь-яким критеріям, встановленим ст. 602 ЦК України.

Суд зазначає, що згідно з ч.3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам: бути зустрічними, бути однорідними та строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. (ст. 601 ЦК України).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», всі суб`єкти ЗЕД мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним договорам.

Оцінюючи доводи сторін, суд зазначає, що вимоги є зустрічними: ДП «ІЛС» є боржником по відношенню до фірми «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» на підставі договору поставки від 18.04.2019 року № У-18.04/1, а Фірма «ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI» є боржником до ДП «ІЛС» на підставі зазначених вище контрактів. Вимоги сторін є однорідними: в обох правовідносинах предметом є - грошові кошти, адже законом не визначено, що однорідність вимог полягає саме у визначенні валюти цих грошових коштів. А також, стосовно строку в обох правовідносинах строк виконання умов договорів вже настав. А тому, суд доходить висновку, що відповідачами при укладенні договору про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1 дотримано вимог передбачених ст. 203 Господарського кодексу України та відсутні підстави вважати вказаний договір недійним.

Другою правовою підставою визнання договорів недійсними позивачем зазначено стаття 228 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до чч. 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" (далі - Постанова Пленуму), перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України: 1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; 2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України (254к/96-ВР); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Суд зазначає, що оскаржені договори до переліку зазначених вище правочинів, не відноситься.

Також суду не надано докази, що оскаржені договори, укладені відповідачами з протиправним умислом та з настанням відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вона (вони), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Встановлюючи правовий наслідок правочину, який вчинено без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, частина третя статті 208 Цивільного кодексу України, так само, як і інші правові норми, не визначають ознаки такого правочину. До кола таких правочинів належать, зокрема правочини, які вчинені з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди.

В той же час, позивачем не надано докази, що оспорювані договори укладені з метою ухилення від сплати податків, або отримання незаконної податкової вигоди.

Також суд зазначає, що заявляючи позов про визнання недійсним договору, саме позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Позивачем не доведено, до настання яких протиправних, негативних наслідків привело укладення оспорюваних договорів з відповідними умовами.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідачами доведено з посиланням на відповідні докази реальність здійснення зовнішньоекономічної діяльності, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договорів про переуступку права вимоги від 22.11.2020 року № 1/22-11 та про залік зустрічних однорідних вимог від 26.11.2020 року № 1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) до Дочірнього підприємства «Інтегровані логістичні системи» (, місцезнаходження: 65031, Одеська область, Біляївський район, 1665 км. автошляху Санкт-Петербург-Київ-Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЗЕРНОЕКСПОРТ» (, місцезнаходження: 65007, Одеська область, м. Одеса, Приморський район, пров. Вознесенський, 2а) та ROSEMARYGIDA. DISTIC. LTDSTI (HasekiSultanMah.TurgutOzalMilletCad.GulsenApt. No 19/2 Fatih Istanbul, Turkey) про визнання недійсним договорів,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 17» листопада 2022 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.