Справа № 420/3727/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3727/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним і скасувати рішення УМВС України в Херсонській області від 12.06.2012 про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 26.11.2009 про набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення є таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням вимог законодавства України та прав позивача. Так, позивачем зазначено, що приписи ст.21 ЗУ «Про громадянство України» визначають три підстави для скасування рішення про набуття громадянства України, кожна з яких передбачає недобросовісну поведінку особи, яка набуває громадянства. Також має бути причинно-наслідковий зв`язок між конкретними умисними недобросовісними діями такої особи у формі обману, подання завідомо неправдивих відомостей чи фальшивих документів, приховування суттєвих фактів, і наслідком - незаконним набуття нею громадянства. Позивач звертає увагу на те, що такої підстави, як зазначено в спірному рішенні - «рішення Апеляційного суду» Закон в даному випадку не передбачає. Разом з тим, ні в поданні про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, ні в рішенні про це посадові особи ВГІРФО УМВС в Херсонській області не вказують, що позивач вчинив обман, подав завідомо неправдиві відомості чи фальшиві документи, або приховував будь-які суттєві факти.

Також позивач наголошує на незаконності рішення Апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2011 р. по справі №2 «о»-220/09.

Процесуальні дії

Ухвалою від 22.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.03.2022 року.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» визначено:

«У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановляю:

1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Верховна Рада України прийняла Закон «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"».

Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено воєнний стан до 25.04.2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 №2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні до 23.08.2022 року.

Законом України №2500-IX від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 днів до 19 лютого 2023 року.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року клопотання представника позивача за вхід. №ЕП/19113/22 від 08.07.2022 року задоволено. Призначено розгляд справи №420/3727/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON» на « 20» липня 2022 року.

19.07.2022 року за вхід.№ЕС/2547/22 надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву з зв`язку із окупацією м. Херсон.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року клопотання представника УДМС України в Херсонській області за вхід. №ЕС/2547/22 від 19.07.2022 року задоволено частково.

Зупинено провадження по справі №420/3727/22 до отримання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.09.2022 року клопотання представника відповідача за вхід. №ЕП/25482/22 від 05.09.2022 року задоволено. Призначено розгляд справи №420/3727/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON» на « 13» вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 13.09.2022 р., занесеною до протоколу судового засідання, провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 13.09.2022 р. клопотання представника позивача задоволено. Поновлено позивачу строк для звернення до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення.

29.09.2022 року за вхід. №ЕП/28259/22 надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що на підтвердження факту свого проживання на території України позивачем, до розгляду питання оформлення громадянства України, було надано рішення районного суду Херсонської області про встановлення факту постійного проживання батьків на території України до 24.08.1991, проте вказане рішення було скасовано судом апеляційної інстанції. Для реалізації права на набуття громадянства України за територіальним походженням позивач зобов`язаний був довести факт свого постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, разом з тим, із скасуванням судового рішення про встановлення факту постійного проживання батьків на території України до 24 серпня 1991 року, у позивача відповідний правоутворюючий факт відсутній, тому підстав для задоволення позову немає.

У підготовчому засіданні 29.09.2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача на 24.10.22 року на 11.00 год.

Ухвалою суду від 24.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.11.2022 року.

17.11.2022 року до суду за вхід. №35796/22 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

17.11.2022 року розгляд справи по суті продовжено в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26.11.2009 УМВС України в Херсонській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України», ОСОБА_1 , на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.11.2009 у справі №2о-220/09 про встановлення факту постійного проживання батьків на території України до 24.08.1991 року.

Позивачу оформлено довідку №452/09 про реєстрацію особи громадянином України.

10.12.2009 ОСОБА_1 був документований Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонський області паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2011 у справі №22ц-1108/11 апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області задоволено. Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.11.2009 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання його батьків на території України до 24.08.1991.

УМВС України в Херсонській області прийнято рішення (подання) від 12.06.2012 про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 26.11.2009 про набуття громадянства України з територіальним походженням відносно ОСОБА_1 відповідно до статті 21 Закону.

Підставою для скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 26.11.2009 р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням стала наявність рішення апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2011 р.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначається Законом України від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-ІІІ).

Статтею 4 Закону №2235-ІІІ визначено, що питання громадянства України регулюється Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України.

Згідно зі статтею 6 Закону №2235-ІІІ громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 8 Закону №2235-ІІІ особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок №215, в редакції чинній станом на момент набуття громадянства позивачем), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм); в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Відповідно до пункту 44 Порядку №215 у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

З огляду на матеріали справи, під час звернення до уповноваженого органу з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням позивачем на підтвердження факту постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території України було надано рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.11.2009 у справі №2о-220/09 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 24.08.1991 року на території України.

Відповідно до пункту 93 Порядку №215 районне, районне у місті, міське управління або відділ Міністерства внутрішніх справ України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Районне, районне у місті, міське управління або відділ Міністерства внутрішніх справ України, до якого подано документи про оформлення набуття громадянства України знайдою, також одержує від відповідного органу реєстрації актів громадянського стану копію запису акта громадянського стану, який підтверджує, що новонароджену дитину знайдено на території України і батьки її невідомі.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, районне, районне у місті, міське управління або відділ Міністерства внутрішніх справ України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу Міністерства внутрішніх справ України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в області, місті Севастополі.

Пунктом 94 Порядку №215 передбачено, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в області, місті Севастополі перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до районного, районного у місті, міського управління або відділу Міністерства внутрішніх справ України, до якого документи були подані заявником. Районне, районне у місті, міське управління або відділ Міністерства внутрішніх справ України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник районного, районного у місті, міського управління або відділу Міністерства внутрішніх справ України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, начальник головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, місті Києві, Київській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в області, місті Севастополі або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.

В свою чергу пунктом 96 Порядку 215 (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Відповідно до приписів статті 21 Закону №2235-ІІІ, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до статті 21 Закону України «Про громадянство України», можуть бути протиправні дії особи, яка звернулась за оформленням набуття громадянства, зокрема обман, подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Враховуючи наведені норми діючого законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що органи міграційної служби не надали доказів, які б свідчили про подання позивачем свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів чи приховування останнім будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не міг набути громадянство України та зазначив їх у оскарженому рішенні.

Станом на момент набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 чинним законодавством України встановлення наявності підстав для набуття громадянства було покладено на територіальні органи МВС України.

На момент звернення ОСОБА_1 з заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням жодних недоліків у поданих документах та недостовірних відомостей в них уповноваженим органом встановлено не було, доказів протилежного не надано.

У 2009 році позивач набув громадянство України згідно з рішенням УМВС України в Херсонській області саме за територіальним походженням та на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України №452/09.

Суд не оминає увагою той факт, що 24.02.2011 рішенням апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу прокурора Голопристанського району Херсонської області було задоволено та скасовано рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 10 листопада 2009 року, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Зі змісту рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що встановлення юридичного факту заявником пов`язується з наміром набути громадянство України за територіальним походження на підставі положень ст. 8 Закону України "Про громадянство України", за якими громадянство України можна набути, окрім інших обов`язкових умов, за умови постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

При цьому, судом апеляційної інстанції не було встановлено фактів подання ОСОБА_1 свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховуванням позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не міг набути громадянство України.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що відповідачами не доведено правомірність рішення, яким скасовано рішення про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням відповідно до статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Аналогічна правова позиції викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року по справі №808/3470/17.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що скасування рішення про набуття громадянства України має наслідком повну зміну способу життя позивача. Проте, дані обставини не були враховані відповідачами при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріпляє у собі право на повагу до приватного і сімейного життя. Так, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні по справі «Ахмедов проти Азербайджану» від 30.01.2020 ЄСПЛ вказав, що поняття "приватне життя" в сенсі статті 8 Конвенції є широким поняттям, яке охоплює різні аспекти фізичної та соціальної ідентичності (див. Дженовезе проти Мальти, § 30, 11 жовтня 2011 року та Рамадан Ст. Мальта , § 62, 21 червня 2016 року). Хоча право на громадянство як таке не гарантується Конвенцією або протоколами до неї, не можна виключати, що свавільне позбавлення громадянства при певних обставинах є порушенням статті 8 Конвенції, оскільки наслідки такої відмови мають вплив на приватне життя окремих осіб (див. Карасьов проти Фінляндії, 31414/96, ЄСПЛ 1999-II; в Дженовезе, згадане вище, § 30; і K2 проти Сполученого Королівства, 42387/13, § 49, 7 лютого 2017 року).

Суд також визнав, що ці ж принципи повинні застосовуватися до позбавлення уже отриманого громадянства, так як це може призвести до аналогічного, якщо не більшого - втручання у право особи на повагу до сімейного та приватного життя (див. Рамадан, згадане вище, § 85; К2, згадане вище, § 49; і Алпеева і Джалагония проти Росії,№. 7549/09 і 33330/11, § 108, 12 червня 2018 року).

При визначенні самоуправства, суд взяв до уваги, чи скасування відбулось згідно із законом; чи супроводжувалось необхідними процедурними гарантіями, в тому числі, чи мала особа, позбавлена громадянства, можливість оскаржити рішення в суді шляхом надання відповідних гарантій; і влада діяли старанно і швидко (див. Рамадан, згадане вище, §§ 86-89; К2, згадане вище, § 50; і Алпеева і Джалагония , згадане вище, § 109).

Хоча заявником не зазначено, що вищезазначеним рішенням внутрішніх органів, зробили його особою без громадянства, стає ясно, що рішення на цей рахунок спричинили за собою значні негативні наслідки для здійснення прав заявником у його повсякденному житті. Це рішення також створює невизначеність у відношенні правового статусу перебування заявника в Азербайджані, напряму пливає на його соціальну ідентичність. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова була втручанням у право заявника на повагу до приватного життя відповідно до статті 8 (див. Алпеева і Джалагония , згадане вище, § 115).

Таким чином, застосовуючи принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про наявність порушення статті 8 Конвенції стосовно заявника, оскільки спірне рішення має вплив на приватне життя позивача, а також створює значні негативні наслідки для здійснення прав позивачем у його повсякденному житті.

На переконання суду, органами міграційної служби України не дотримано принципу пропорційності, балансу між несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, що призводить для настання несприятливих та без перебільшення катастрофічних наслідків для позивача та його усталеного життя.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, а саме з визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві», суд оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть сторони при застосуванні таких обмежень.

Отже за встановлених судом обставин, мало місце непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право позивача, передбачене статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке не може вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Визнання акта суб`єкта владних повноважень протиправним як способу захисту порушеного права позивача застосовується у тих випадках, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Скасування ж акта суб`єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 908,00 грн., сплачені згідно квитанції №6250-7233-1217-9119 від 31.12.2021 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби в Херсонській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 14, 77, 78, 90, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення УМВС України в Херсонській області від 12.06.2012 про скасування рішення УМВС України в Херсонській області від 26.11.2009 про набуття громадянства за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 168, ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, 168, , тел.: (0552) 354 056, електронна пошта: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька