Справа № 320/1656/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1656/21 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Садівничого товариства "Заліське" до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови,, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року позивач - Садівничое товариство "Заліське" звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І., яким просив визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 01 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 64337944, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права без врахування всіх обставин справи.

Додатково зазначив, що 22 лютого 2021 року приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №64337944 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, що разом з матеріалами виконавчого провадження була надано до суду, водночас вказана постанова судом не досліджена та їй не надано правової оцінки.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки виправлення до постанови від 01 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 24000,00 грн. відповідачем не вносились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що рішенням Господарського суду Київської області від 09 вересня 2020 року у справі № 911/154/20 зобов`язано садівниче товариство "Заліське":

1) надати ОСОБА_1 для ознайомлення:

- реєстр (перелік) членів садівничого товариства "Заліське" станом на 20 серпня 2016 року;

- договірні, реєстраційні, облікові фінансово-бухгалтерські документи по сплаті за спожиту електричну енергію садівничим товариством "Заліське" станом з 20 серпня 2016 року;

- місячні звіти бухгалтера садівничого товариства "Заліське" за період з 20 серпня 2016 року;

- штатний розклад та посадові оклади оплатних працівників садівничого товариства "Заліське" станом з 20 серпня 2016 року;

2) надати ОСОБА_1 копію протоколу зборів правління від 23 липня 2016 року № 4 та перелік членів правління садівничого товариства "Заліське" станом на 23 липня 2016 року із зазначенням протоколів загальних зборів СТ "Заліське", на яких такі члені правління були обрані.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 01 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64337944 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/154/20 виданого 14 грудня 2020 року про зобов`язання садівничого товариства "Заліське" (07433, Київська обл., Броварський район, с. Богданівка, вулиця Центральна, будинок 2/1, код 23566951) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) копію протоколу зборів правління від 23 липня 2016 року № 4 та перелік членів правління садівничого товариства "Заліське" станом на 23 липня 2016 року із зазначенням протоколів загальних зборів СТ "Заліське", на яких такі члені правління були обрані.

Запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, а саме до 15 лютого 2021 року.

Також приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження загальною сумою 100 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64337944, якою стягнуто з боржника Садівниче товариство "Заліське" основну винагороду в сумі 24 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про стягнення з боржника основної винагороди позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розмір основної винагороди приватного виконавця, який забезпечив фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру повинен був обчислюватись шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у встановленого на 1 січня календарного року на вісім, з огляду на те, що боржником згідно виконавчого документа є юридична особа, що свідчить про помилковість розрахунку приватного виконавця.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця" (далі - Порядок № 643).

Відповідно до п. 19 Порядку № 643 Приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець, який забезпечив у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа немайнового характеру, за яким боржником є фізична особа, одержує основну винагороду в розмірі чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, та за виконавчим документом немайнового характеру, за яким боржником є юридична особа, - в розмірі вісьмох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

Як встановлено судом, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. від 01 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64337944 з примусовому виконанню наказу Господарського суду Київської області від 14 грудня 2020 року №911/154/20 про зобов`язання садівничого товариства "Заліське" надати ОСОБА_1 копію протоколу зборів правління від 23 липня 2016 року № 4 та перелік членів правління садівничого товариства "Заліське" станом на 23 липня 2016 року із зазначенням протоколів загальних зборів СТ "Заліське", на яких такі члені правління були обрані.

Також приватним виконавцем винесено постанову від 01 лютого 2021 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64337944, відповідно до якої основна винагорода становить 24000,00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови приватний виконавець зазначив, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" мінімальна заробітна плата з 01 січня 2021 року складає 6000 грн. Отже розрахунок основної винагороди приватного виконавця складає 6000,00 грн*4=24000,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції відповідачем під час прийняття постанови від 01 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди та її розрахунку не враховано положення абз. 3 п. 19 Порядку № 643.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Враховуючи вище викладене, розмір основної винагороди приватного виконавця у спірних правовідносинах повинен був обчислюватись у виходячи з восьми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного рок, а саме 18160,00 грн. (2270,00 грн.*8).

Як зазначено вище, постановою від 01 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64337944 зазначено розрахунок основної винагороди приватного виконавця складає 6000,00 грн*4=24000,00 грн.

Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. від 22 лютого 2021 року у виконавчому провадженні №64337944 про виправлення помилки у процесуальному документі, останнім внесено виправлення до документу "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця" від 22 лютого 2021 року, а саме зазначено правильну суму стягнення основної винагороди приватного виконавця 18160,00 грн. замість 24000,00 грн.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази внесення виправлень саме до оскаржуваної постанови від 01 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №64337944.

Враховуючи вище викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржувана постанова від 01 лютого 2021 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 64337944.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івана Івановича залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку