Справа № 140/3383/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 140/3383/22 пров. № А/857/11617/22

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Флис Р.М.,

представника позивача Крючков В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Львівської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року (ухвалене головуючим суддею Костюкевич С.Ф. у м. Луцьк) у справі № 140/3383/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Стор» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 18.10.2021 № UA209000/2021/700073/2, від 19.10.2021 № UA209000/2021/700076/2, від 13.10.2021 № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товару.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів 18.10.2021 № UA209000/2021/700073/2, від 19.10.2021 № UA209000/2021/700076/2, від 13.10.2021 № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. На підставі досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відтак суд вважав, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що ним правомірно обрано метод визначення митної вартості товару. Вказує на те, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи с недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації. Джерелами для коригування митної вартості зокрема слугувала інформація надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції».

Крім цього, апелянт не погоджується із сумою витрат на правничу допомог, яка підлягає стягненню на користь позивача, вважає її завищеною, оскільки, на його думку, підготування позовної заяви та надання консультацій у даній справі не потребувало значних зусиль та часу.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 01.11.2020 між компаніями ТзОВ «Еко Стор» та експортером - компанією VION FOOD INTERNATIONAL BV укладено контракт № 01/05/2020. Відповідно до пункту 1 якого, продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору.

За умовами договору, товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і інвойсах відповідно до правил Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не узгоджені умови поставки, товар може поставлятись на умовах FCA або EXW, або CRТ відповідно правил Інкотермс 2010.

За замовленням покупця продавець надає покупцю послуги по зберіганню, пошуку і додаткового транспортування товару в обсязі і на умовах, визначених цим контрактом.

Якщо інше не обумовлено в інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: із адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця.

Ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування і погрузки на транспортні засоби (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW, або CRТ правил Інкотермс 2010). Кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Ціна на товар встановлюється у євро. Загальну суму контракту складає сума всіх інвойсів, підписаних в період дії даного контракту (п. 2 контракту).

Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в інвойсах і може включати в себе передоплату, оплату по факту поставки або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару проводиться банківським переказом в євро на реквізити продавця, вказані в контракті (п. 6 контракту).

На виконання умов договору, компанія VION FOOD INTERNATIONAL BV виставила позивачу інвойс від 18.10.2021 № , згідно з яким вартість товару Сало м`яке (жир) свиняче морожене, вагою 20340,00 кг., по 0,50 євро/кг становить в загальній сумі 10 170 євро.

18.10.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («Сало м`яке (жир) свиняче морожене, вагою 20340,00 кг.») декларантом подано до Львівської митниці митну декларацію №UA209160/2021/012319, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 10 170 євро, що згідно курсу становить 309 635,82 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № UA209160/2021/012319 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 14.10.2021, інвойс № від 14.10.2021, автотранспортна накладна № NL1024375 від 14.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 227321809 від 14.10.2021, рахунок-фактура № ТР-0000003 від 18.10.2021, довідка про транспортні витрати від 18.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 01112020 від 01.11.2020, договір (контракт) на перевезення № 925-О від 12.10.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами № 7679905 від 16.10.2021.

01.05.2020 між компаніями ТзОВ «Еко Стор» та експортером - компанією експортером - компанією POL- EXPORT (Польща) укладено контракт № 01/05/2020. Відповідно до пункту 1 якого, продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору.

За умовами договору, товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і інвойсах відповідно до правил Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не узгоджені умови поставки, товар може поставлятись на умовах FCA або EXW, або CRТ відповідно правил Інкотермс 2010.

За замовленням покупця продавець надає покупцю послуги по зберіганню, пошуку і додаткового транспортування товару в обсязі і на умовах, визначених цим контрактом.

Якщо інше не обумовлено в інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: із адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця.

Ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування і погрузки на транспортні засоби (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW, або CRТ правил Інкотермс 2010). Кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Ціна на товар встановлюється у євро. Загальну суму контракту складає сума всіх інвойсів, підписаних в період дії даного контракту (п. 2 контракту).

Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в інвойсах і може включати в себе передоплату, оплату по факту поставки або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару проводиться банківським переказом в євро на реквізити продавця, вказані в контракті (п. 5 контракту).

На виконання умов договору, компанія POL- EXPORT (Польща) виставила позивачу рахунок-фактуру від 15.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0656, згідно з яким вартість товару Сало хребтове свиняче морожене, вагою 21000,00 кг, по 0,52 євро/кг становить в загальній сумі 10 920 євро.

19.10.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («Сало хребтове свиняче морожене, вагою 21000,00 кг») декларантом подано до Львівської митниці митну декларацію № UA209160/2021/012430, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 10 920 євро, що згідно курсу становить 333727, 21 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № № UA209160/2021/012430 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 14.10.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-007/0656, автотранспортна накладна від 16.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № FR282100673 від 14.10.2021, прейскурант від 09.10.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01/05/2020 від 01.05.2020, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06.07.2021, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і іншими державними органами, копія митної декларації країни відправлення № 21PL301010E1165896 від 16.10.2021.

26.03.2020 між компаніями ТзОВ «Еко Стор» та експортером - компанією MIR-KAR укладено контракт № 26032020/1. Відповідно до пункту 1 якого, продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною договору.

За умовами договору, товар поставляється партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті і інвойсах відповідно до правил Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не узгоджені умови поставки, товар може поставлятись на умовах FCA або EXW, або CRТ відповідно правил Інкотермс 2010.

За замовленням покупця продавець надає покупцю послуги по зберіганню, пошуку і додаткового транспортування товару в обсязі і на умовах, визначених цим контрактом.

Якщо інше не обумовлено в інвойсі, поставка товару здійснюється з таких місць: із адреси холодильної камери (складу), з адреси виробника товару або з адреси продавця.

Ціна товару включає в себе вартість упаковки, маркування і погрузки на транспортні засоби (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW, або CRТ правил Інкотермс 2010). Кількість та ціна товару обумовлюється в інвойсі на кожну партію товару. Ціна на товар встановлюється у євро. Загальну суму контракту складає сума всіх інвойсів, підписаних в період дії даного контракту (п. 2 контракту).

Оплата товару здійснюється на умовах, визначених в інвойсах і може включати в себе передоплату, оплату по факту поставки або оплату з відстрочкою платежу. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця. Оплата товару проводиться банківським переказом в євро на реквізити продавця, вказані в контракті (п. 6 контракту).

На виконання умов договору, компанія POL- EXPORT (Польща) виставила позивачу рахунок-фактуру від 11.10.2021 № 33/10/2021, згідно з яким вартість товару Сало хребтове свиняче морожене, вагою 21080, 00 кг, по 0,75 євро/кг становить в загальній сумі 15810 євро та рахунок-фактуру від 11.10.2021 № 34/10/2021, згідно з яким вартість товару Сало хребтове свиняче морожене, вагою 21504,5 кг, по 0,75 євро/кг становить в загальній сумі 16128, 38 євро

13.10.2021 з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався («Сало хребтове свиняче морожене, вагою 21080, 00 кг та вагою 21504,5 кг») декларантом подано до Львівської митниці митні декларації № UA209160/2021/012125 та № UA209160/2021/012126, у якій визначено митну вартість товару за основним методом в сумі 15810 євро, що згідно курсу становить 481042, 97 грн та в сумі 16128, 38 євро, що згідно курсу становить 490730, 15 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № UA209160/2021/012125 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 11.10.2021, пакувальний лист від 11.10.2021, рахунок-фактура № 33/10/2021/FEX від 11.10.2021, автотранспортна накладна від 11.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 2464/00098/21/01/UA від 11.10.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.10.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення від 11.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 26032020/1 від 26.03.2020, договір (контракт) про перевезення № 818-О від 08.10.2021, інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 12.10.2021, копія митної декларації країни відправлення №2 1PL331020E0952247 від 11.10.2021.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації № UA209160/2021/012126 митної вартості товару та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: сертифікат якості від 11.10.2021, пакувальний лист від 11.10.2021, автотранспортна накладна від 11.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 2464/00099/21/01UA від 11.10.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 175 від 13.10.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення від 11.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 26032020/1 від 26.03.2020, договір-заявка про перевезення № 819-О від 08.10.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів іншими державними органами, копія митної декларації крани відправлення № 21PL331020E0952742 від 11.10.2021.

З матеріалів справи слідує, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України (далі МК України) запропоновано подати такі документи: додатки (інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що на електронне повідомлення митного органу, ТзОВ «Еко Стор» 18.10.2021 за № 18/10/01, 19.10.2021 за № 19/10/01 та 13.10.2021 за № 13/10/01 подало додаткові пояснення, у яких зазначило, що товариством було надано вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару є необґрунтованим. При цьому, з поданих декларантом документів усі відомості узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і у рахунку-фактурі, так і в інших товаросупровідних документах. Щодо оплати товару, зазначив, що укладений контракт передбачає можливість післяоплати, тобто після отримання товару, а тому надання платіжного документа не є обов`язковим та повністю стверджується умовами зовнішньоекономічної операції.

Однак, відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 18.10.2021 № UA209000/2021/700073/2, від 19.10.2021 № UA209000/2021/700076/2, від 13.10.2021 № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2 та сформовано картки відмови № UA 209160/2021/00141, № UA 209160/2021/00144, № UA 209160/2021/00131, № UA 209160/2021/00132 у прийнятті митної декларації.

У графі 33 оскаржуваних рішень № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2 від 13.10.2021 зазначено: «Відповідно до пункту 1 частини 4 cтатті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.10.2021 № 176, та договір на перевезення від 08.10.2021 № 818-О і не містять відомості про страхування та експедиційні витрати; у поданій до митного оформлення CMR від 11.10.2021 №б/н наявні розбіжності у відомостях про відправника товару - графи 1 та 22, зокрема, в графі 1 «Відправник» зазначено Mir-Car Splz.o.oi, а в графі 22 «Підпис і штамп відправника» - Alex-Pol; за умовами зовнішньоекономічного договору від 26.03.2020 № 26032020/1 розділом 1. Предмет контракту передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору також визначено, що у такому Інвойсі сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. До митного оформлення такий інвойс не подавався. Розділом 1. даного договору передбачено, що партії товару поставляються на умовах згідно Проформи-інвойсу (до митного оформлення не подано). Розділом 2 даного договору визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний і засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей що підтверджують числові значення таких складових ціни товару; розділами 5 та 6 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах зазначених в Проформах-інвойсах, але такі документи не подано, а у фактурі від 11.10.2021 № ЗЗ/10/2021/Fex відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати; не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме додаткової угоди про продовження терміну дії, відповідно до розділу 9, де термін дії контракту встановлено до 31.12.2020; документ Komunikat JE599 - підтвердження вивозу до митного оформлення не надавався.

Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; виписку з каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 2 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація, надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 та МД від 11.10.2021 № UА205140/2021/68696, де митна вартість товару становить 1,00 дол. США за кг.

13.10.2021 декларант подав МД № UA209160/2021/012173 та МД № UA209160/2021/012174, за якою імпортований товар (сало хребтове свиняче морожене) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення № UA209000/2021/700073/2 від 18.10.2021 зазначено: «Відповідно до пункту 1 частини 4 cтатті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.10.2021р. № ТР-0000003 видана перевізником «ФОП ОСОБА_1 » не містить відомості про страхування та експедиційні витрати; у договорі на перевезення від 12.10.2021 № Договір-заявка № 925-0, як і в попередньому документі, місцем доставки вантажу зазначено м. Червоноград, що не відповідає інформації у графі №3, CMR (Луцьк). У даній CMR від 14.10.2021 № NL 1024375 у графах 16 і 23 перевізником зазначено не «ФОП ОСОБА_1 », а «ТРУБПЛАСТ», також наявні розбіжності у; відомостях .про відправника товару - графи і 1 та 22, та відсутні реквізити інвойсу; до митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що стосується-оцінюваного товару, відповідно до вимог п.2 ст.53 МКУ, хоча в інвойсі від:-14.10.2021 № зазначено що термін оплати - 1 день, окрім того, у даному інвойсі відсутні відомості про зовнішньоекономічний договір, та про місце поставки товару, що є суттєво для визначення митної вартості; за умовами зовнішньоекономічного договору від 01.11.2020 № 01112020 розділом l. «Предмет контракту»- передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору. У розділі 2. договору також визначено, що у такому Інвойсі сторонами контракту вказується назва, загальна кількість та вартість товару. До митного оформлення такий документ не надавався. Розділом 2 даного договору, визначено, що в ціну товару входить вартість упаковки, маркування, страхування і завантаження товару на транспортний засіб. Документи подані до митного оформлення не містять відомостей, що підтверджують числові значення таких складових ціни товару; не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме додаткової угоди про продовження терміну дії, відповідно до розділу 9, де термін дії контракту встановлено до 31.12.2020; документ Komunikat JE599 - підтвердження вивозу до митного оформлення не надавався..

Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; виписку з каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 2 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація, надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від МД від 08.10.2021 № UА205140/2021/68131, де митна вартість товару становить 1,00 дол. США за кг.

18.10.2021 декларант подав МД № UA209160/2021/012391 та МД № UA209160/2021/012174, за якою імпортований товар (сало м`яке (жир) свиняче морожене) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення № UA209000/2021/700076/2 від 19.10.2021 зазначено: «Відповідно до пункту 1 частини 4 cтатті 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: виробником товару є «SUPERGEL28», країна виробництва Франція, а документ підтвердження вивозу KOMUNIKAT ІЕ599 містить інформацію ідентичну поданій MRN; документ з кодом 9610 - копія митної декларації країни відправлення від 16.10.2021 № MRN 21PL301010Е1165896 виданий не у країні відправлення; за умовами зовнішньоекономічного договору від 01.05.2020 № 01/05/2020 розділом 1. Предмет контракту, передбачено що товар поставляється в асортименті зазначеному в Інвойсі, який є невід`ємною частиною договору, у розділі 2. договору визначено що у такому Інвойсі повинно бути зазначено назву, загальну кількість та вартість товару, проте, до митного оформлення такий документ не подавався; розділом 5 зовнішньоекономічного договору передбачено що оплата здійснюється на умовах обумовлених в інвойсах, але в поданому інвойсі від 15.10.2021 № PL/050606979/2021-007/0656 відсутні будь-які відомості щодо терміну та способу оплати; не надано підтвердження чинності на момент митного оформлення даного контракту, а саме додаткової угоди про продовження терміну дії, відповідно до розділу 10, яким термін дії контракту встановлено до 31.12.2020; прайс-лист від 09.10.2021 №б/н, заявлений у графі 44 митної декларації, містить інформацію лише по одній позиції товару, тому не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару SUPERGEL28, а відправником «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, та відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття Прайс-лист (прейскурант); у графі 1 CMR від 16.10.2021 № б/н відправиком товару зазначено Pol-Export Jaroslaw Roszczenko, проте графа 22 «Підпис та штамп відправника заповнена штампом PPU Wieslaw Kus, тобто підприємством яке не є стороною даної зовнішньоекономічної угоди.

Документи подані до митного оформлення не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості товару. Декларанту надано вимогу відповідно до частини 2-3 статті 53 МК України надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; виписку з каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України, заявлену митну вартість не визнано.

Проведено консультації з декларантом згідно з статтею 57 МК України.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 26 (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 2 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу, застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом для коригування митної вартості слугувала інформація, надана в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від МД від 08.10.2021 № UА205140/2021/68131, де митна вартість товару становить 1,00 дол. США за кг.

19.10.2021 декларант подав МД № UA209160/2021/012455, за якою імпортований товар (сало хребтове свиняче морожене) випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Позивач вважаючи, що спірні рішення про коригування митної вартості протиправними, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 МК України).

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18.

Відповідно до частин 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин 1 - 4 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами ч. 8 ст. 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: сало м`яке (жир) свиняче морожене, сало хребтове свиняче морожене та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, до митної декларації від 13.10.2021 № UA209160/2021/012125 декларантом було подано: сертифікат якості від 11.10.2021, пакувальний лист від 11.10.2021, рахунок-фактура № 33/10/2021/FEX від 11.10.2021, автотранспортна накладна від 11.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 2464/00098/21/01/UA від 11.10.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 13.10.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення від 11.10.2021, зовнішньоекономічний контракт № 26032020/1 від 26.03.2020, договір (контракт) про перевезення № 818-О від 08.10.2021, інформація про позитивні результати держаних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами від 12.10.2021, копія митної декларації країни відправлення № 21PL331020E0952247 від 11.10.2021.

У свою чергу до митної декларації від 13.10.2021 № UA209160/2021/012126 декларант надав митному органу: сертифікат якості від 11.10.2021, рахунок-фактура № 34/10/2021/FEX від 11.10.2021, пакувальний лист від 11.10.2021, автотранспортна накладна від 11.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 2464/00099/21/01UA від 11.10.2021 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №175 від 13.10.2021, документ, що підтверджує вартість перевезення від 11 жовтня 2021 року, зовнішньоекономічний контракт № 26032020/1 від 26.03.2020, договір-заявка про перевезення №819-О від 08.10.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів іншими державними органами, копія митної декларації крани відправлення № 21PL331020E0952742 від 11.10.2021.

До митної декларації від 18.10.2021 № UA209160/2021/012319 декларант надав митному органу: сертифікат якості від 14.10.2021, інвойс № від 14.10.2021, автотранспортна накладна № NL1024375 від 14.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № 227321809 від 14.10.2021, рахунок-фактура № ТР-0000003 від 18.10.2021, довідка про транспортні витрати від 18.10.2021, зовнішньоекономічний контракт №01112020 від 01.11.2020, договір (контракт) на перевезення № 925-О від 12.10.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів, іншими державними органами № 7679905 від 16.10.2021.

Також до митної декларації від 19.10.2021 № UA209160/2021/012430 декларант надав митному органу: сертифікат якості від 14.10.2021, рахунок-фактура № PL/050606979/2021-007/0656 від 15.10.2021, автотранспортна накладна від 16.10.2021, міжнародний ветеринарний сертифікат № FR282100673 від 14.10.2021, прейскурант від 09.10.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01/05/2020 від 01.05.2020, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 06.07.2021, доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 14.09.2021, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів та зборів і іншими державними органами, копія митної декларації країни відправлення № 21PL301010E1165896 від 16.10.2021.

Водночас, позивач листами від 18.10.2021 за № 18/10/01, 19.10.2021 за № 19/10/01 та 13.10.2021 за № 13/10/01 надав митному органу пояснення у яких зазначив, що товариством було надано вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару є необґрунтованим. При цьому, з поданих декларантом документів усі відомості узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і у рахунку-фактурі, так і в інших товаросупровідних документах. Щодо оплати товару, зазначив, що укладений контракт передбачає можливість після оплати, тобто після отримання товару, а тому надання платіжного документа не є обов`язковим та повністю стверджується умовами зовнішньоекономічної операції.

Просив врахувати надані пояснення та прийняти рішення відповідно до частин 3, 4 статті 54 МК України, без врахування термінів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України.

Як слідує з оскаржуваних рішень, відповідачем не було визнано митну вартість імпортованих позивачем товарів у зв`язку з відмовою надати додаткові документи, а саме: додатки (Інвойс) до зовнішньоекономічного договору (контракту) у разі їх наявності; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні, платіжні документи з попередніх поставок); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів; виписку з бухгалтерської документації, митна вартість яких визначається; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з цим, суд першої інстанції вірно не погодився із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Однак судом першої інстанції проаналізовано та надано вичерпний висновок стосовно відсутні підстав для здійснення коригування митної вартості товарів.

Так, щодо витребуваної виписки з бухгалтерської документації, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

На думку суду, сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, рахунки про сплату комісійних, платіжні документи від третіх осіб, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунок-фактура (інвойс). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

Щодо не подання страхових документів, то суд звертає увагу, що як слідує з матеріалів справи страхування товару позивачем не проводилось.

Разом з цим, посилання Львівської митниці у рішеннях від 18.10.2021 № UA209000/2021/700073/2, від 19.10.2021 № UA209000/2021/700076/2, від 13.10.2021 № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2 на необхідність коригування митної вартості полягає у неподанні інвойсу із зазначенням назви, загальної кількості та вартості товару як це передбачено розділом 2 контрактів від 01.11.2020 №01112020, від 01.05.2020 №01/05/2020, від 26.03.2020 №26032020/1 на думку суду, не відповідає дійсності, оскільки з матеріалів справи слідує, що до кожної МД позивачем було надано рахунки-фактури (інвойс) №33/10/2021/FEX від 11.10.2021, №34/10/2021/FEX від 11.10.2021, інвойс № від 14.10.2021 та № PL/050606979/2021-007/0656 від 15.10.2021 у яких зазначено назва товару, загальна кількість та його вартість.

Щодо посилання митниці про відсутність у вказаних інвойсах відомостей щодо терміну та способу оплати товару, то такі доводи відповідача спростовуються тим, що укладені сторонами зовнішньоекономічні контракти (договір) від 01.11.2020 № 01112020, від 01.05.2020 № 01/05/2020, від 26.03.2020 № 26032020/1 містять положення про можливість як передоплати, оплати по факту поставки так і плати з відстрочкою платежу.

Щодо зазначення в рішеннях про неподання ТОВ «Еко Стор» до митного оформлення проформи-інвойсу, то суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України рахунок-проформа подається митному органу для підтвердження митної вартості лише у тому випадку, коли товар не є об`єктом купівлі-продажу. Натомість, якщо товар є об`єктом купівлі-продажу, що має місце у розглядуваному випадку, митному органу надається рахунок-фактура (інвойс), які, як було вказано вище, і були надані митному органу.

Також однією з підстав для здійснення коригування митної вартості товарів стало те, що поданий прайс-лист від 09.10.2021 містить недоліки, а саме: не відповідає визначенню документа за кодом 3014 - прайс-лист виробника товару, оскільки виданий не виробником товару SUPERGEL28, а відправником Pol-Export Jaroslaw Roszczenko. Відомості у даному документі не є систематизованим переліком товарів (послуг) із зазначенням цін та умов продажу, що передбачено визначенням поняття прайс-лист (прейскурант).

Крім цього, суд звертає увагу, що в експортних деклараціях щодо кожної поставки також є вартість у євро, що відповідає тій, яка відображена у інвойсах, наданих до митного оформлення. Усі числові значення у товаросупровідних документах щодо кожної з поставок сформовані на підставі даних, наданих продавцем, компанією - експортером, що підтверджуються його реквізитами.

З цього приводу суд зазначає, що до переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція).

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, умов поставки, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі умови поставки.

Відповідач не навів доводів, ні в суді першої та апеляційної інстанціях, на підставі яких він вважає, що до ціни товару, перелік якого наведений в прайс-листі, включені не всі складові вартості цього товару або будь-яких інших доводів в обґрунтування критичної оцінки цього документа.

Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 18.01.2018 у справі № 816/747/15-а.

Що стосується твердження відповідача про те, що термін дії договорів від 01.05.2020 № 01/05/2020, від 01.11.2020 № 01112020, від 26.03.2020 № 26032020/1 закінчився 31.12.2020, то суд зазначає, що як слідує з матеріалів справи, між сторонами зазначених зовнішньоекономічних угод було укладено додаткові угоди, якими строк дії зовнішньоекономічних контрактів було продовжено до 31.12.2022.

З приводу посилання відповідача на те, що у графі 1 CMR від 16.10.2021 відправником товару вказано компанію «Pol-Export» Jaroslaw Roszczenko, а графа 22 «Підпис та штамп відправника» заповнена штампом PPU «Wieslaw Kus» та у CMR від 11.10.2021 відправником товару вказано компанію Mir-Car Splz.o.oi, а в графі 22 «Підпис і штамп відправника» - Alex-Pol, тобто підприємствами, що не є стороною зовнішньоекономічних угод, то, як суд зазначає, що вказані компанії PPU «Wieslaw Kus», «Alex-Pol» є іноземними декларантами зі сторони експортера, відомості про це підприємство відображаються у відповідній графі експортних митних декларацій.

Зважаючи на те, що безпосереднім розмитненням товару та його відправленням займалася уповноважена компанія, то наявність штампу у товаротранспортній накладній (CMR) не свідчить про порушення норм митного законодавства та наявність штампа цієї компанії не впливає на рівень митної вартості товару, а тому не може бути підставою для митного органу для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.

Крім цього, вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються і в інвойсах, в експортних деклараціях країни-відправлення, тобто ніяких не відповідностей не вбачається.

Щодо митної декларації від 11.10.2021 № UА205140/2021/68696, де митна вартість такого товару становить 1,00 дол. США за кг, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірних рішень від 13.10.2021 № UA209000/2021/700068/2 та № UA209000/2021/700069/2; митної декларації від 08.10.2021 № UA205140/2021/68131, рівень митної вартості 1,00 дол. США/кг, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірних рішень від 18.10.2021 № № UA209000/2021/700073/2 та від 19.10.2021 № UA209000/2021/700076/2 та інформації від Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції по меморандуму, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з цим, суд першої інстанції вірно зазначив, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Суд також звертає увагу на те, що тексти оскаржуваних рішень Львівської митниці про коригування митної вартості товару не містять жодних відомостей про аналогічність товарів за поданими заявником митними деклараціями товару та інформацією, наданою в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 року та про схожість умов поставки товару.

Посилання у рішеннях про коригування митної вартості лише на інформацію, надану в рамках Меморандуму «Всеукраїнської асоціації імпортерів м`яса та м`ясопродукції» від 28.09.2021 та номер митної декларації, як на джерело цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості визначення митної вартості за резервним методом.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд апеляційної інстанції поділяє висновок суду першої інстанції, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Відтак спірні рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо доводів апелянта про необґрунтованість стягнення з нього, понесених позивачем судових витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн, то суд першої інстанції вірно зазначив, що заявлена сума витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 ст. 134, ч. 9 ст. 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі № 140/3383/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року