Справа № 675/1507/22
Суддя: Пашкевич Р. В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1507/22
Провадження № 2-а/675/55/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2022 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Пашкевича Р. В., з участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, сержанта відділу поліцейської діяльності Синельниківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області Чудіна Михайла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ НП в Дніпропетровській області, сержанта ВПД Синельниківського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Чудіна М. В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №781130 від 09.09.2022.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною постановою вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за те, що 09 вересня 2022 року о 16 годині 30 хвилин передала право керування мопедом «Honda Dio», без реєстрації своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , 2008 року народження, який перевозив пасажира без мотошолома, чим порушила п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується із винесеною постановою та просить її скасувати, вказуючи, що указаний в постанові транспортний засіб їй не належить та вона не передавала право керування ним своєму сину, який, в свою чергу, мопедом не керував. При цьому звертає увагу, що відповідачами не надано будь-яких доказів, які підтверджували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області подано до суду відзив, яким воно просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що поліцейський при винесенні постанови діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. Позивач в порушення вимог Правил дорожнього руху, передала керування незареєстрованим в установленому порядку мопедом «Honda Dio» не повнолітньому сину, який не має на те право, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, як зазначено у відзиві, оскаржувана постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Сержант ВПД Синельниківського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області Чудін М. В. подав до суду письмову заяву, в який заперечив проти задоволення позову, вказуючи на законність свого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Свою позицію відповідач мотивує тим, що позивач в усній формі заявила йому, що мопед «Honda Dio» належить її сину ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_1 підписала оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 09.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про дату, час, місце судового розгляду, не прибули.

В поданому клопотанні представник позивача адвокат Дацишина М. В. просила слухати справу за її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов.

Відповідачі в поданих заявах по суті справи просили слухати справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Суд, дослідивши заяви по суті справи та додані до них докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії № 781130 від 09.09.2022, цього ж дня о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 передала право керування мопедом «Honda Dio» без реєстрації своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 , 2008 року народження, який перевозив пасажира без мотошолома, чим порушила п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, частиною 2 статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, органи Національної поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення повинні відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, а не на припущеннях.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за потрібне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, порушення якого в оскаржуваній постанові ставиться у вину ОСОБА_1 , водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Водночас, положення частини 2 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.1 (а) ПДР, тобто відсутність у неї посвідчення водія відповідної категорії, хоча в оскаржуваній постанові відсутня вказівка на керування нею транспортним засобом, але притягнута вона до відповідальності за передачу права керування мопедом особі, що не має права керування ним. Тобто поліцейським, при складенні серії БАБ №781130 від 09.09.2022, грубо порушено право на захист особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Також у поданому позові позивач стверджує, що мопед «Honda Dio» їй не належить, вона не передавала право керування ним своєму неповнолітньому сину, останній не має необхідних навичок та вмінь щодо керування зазначеним мопедом. Отже, ОСОБА_1 повністю заперечує наявність подій, викладених в оскаржуваній постанові.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідачі, ознайомившись із поданим позовом, доказів, які б підтверджували зазначені в постанові про адміністративне правопорушення обставини та спростовували твердження позивача, суду не надали. Лише тільки твердження відповідачів у поданих заявах по суті справи про наявність події правопорушення та винуватість в його вчиненні ОСОБА_1 не можуть бути достатніми доказами у цій справі.

Водночас, письмові пояснення двох фізичних осіб, складені 09.09.2022 на ім`я начальника ВП №5 Синельниківського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, судом не приймаються до уваги, адже можливість подачі стороною письмових пояснень свідків події положеннями статей 91, 92 КАС України не передбачено. Суд сприймає покази свідків лише безпосередньо в судовому засіданні з попередженням останніх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Більше того, в оскаржуваній постанові не вказано на наявність свідків події, що ставить під сумнів достовірність таких пояснень.

При цьому, відповідачі жодним чином не були обмежені в своїх можливостях подавати суду докази, заявляти клопотання про витребування доказів, допит свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ч. 1, 2 ст.76 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами у даній справі не надано суду будь-яких доказів, які є належними, допустимими та достовірними, на підтвердження законності та обґрунтованості свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Слід також зазначити, що наявність підпису позивача в оскаржуваній постанові жодним чином не доводить її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

В порядку ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області судові витрати за подання до суду позовної заяви в розмірі 496,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 241-246, 255, 271-272, 268-270, 286, 292-293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії № 781130 від 09.09.2022 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП до відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400, 00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області , на користь ОСОБА_1 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 469,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.11.2022 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич