Справа № 640/16137/22
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Черникової А.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до приватного виконавця приватного округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування постанови,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») звернулось до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця приватного округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича (надалі по тексту також - відповідач), третя особа ОСОБА_1 , в якому просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Дениса Олеговича щодо завершення виконавчого провадження неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.09.2022 № 65757552.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2022 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» задоволено: визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Дениса Олеговича щодо повернення виконавчого документа постановою від 12.09.2022 у виконавчому провадженні № 65757552; визнано протиправною та скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.09.2022 № 65757552.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва 14.11.2022 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що судом, при ухваленні рішення у справі від 10.11.2022 не було вирішено в повному обсязі питання щодо розподілу судового збору та витрат, понесених товариством на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Відповідач не викладав позиції щодо заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до приписів статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами сьомою - дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження складу та розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 19.10.2021, додаткову угоду від 16.09.2022 до договору про надання правової допомоги від 19.10.2021, протокол погодження видів правової допомоги та договірної ціни від 16.09.2022, акт прийому-передачі наданих послуг, рахунок від 20.09.2022 на оплату правової допомоги.

На підтвердження доказів оплати правової допомоги до матеріалів справи надано платіжне доручення від 20.09.2022 № 2651 про сплату 2 500 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість задовольнити заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (02094, м. Київ, вул. Верховної Ради, 34, оф. 511, ) судові витрати на правничу допомогу за рахунок асигнувань приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Дениса Олеговича (04073, м. Київ, вул. Кирилівська, 172, оф. 65) у розмірі 2 500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Черникова