Справа № 339/252/22
Суддя: Головенко О. С.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №339/252/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківськй області, третя особа: Інспектор СРПП ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шикор Василь Ігорович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Олексишин І.Б. звернувся з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову БАБ №314841 від 23 серпня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 серпня 2022 року інспектор поліції Шикор В.І. під час перевірки документів встановив, що позивач, який керував траспортним засобом, позбавлений права керування транспортними засобами терміном на один рік згідно постанови Стрийського міськрайонного суду від 31 січня 2022 року, про існування якої він дізнався 23 серпня 2022 року.

Зважаючи на те, що стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції жодного разу не складалося протоколів про адміністративні правопорушення, на адресу його зареєстрованого місця проживання не надходило жодних матеріалів чи судових повісток, а розгляд справи судом проведено без його участі, він з участю захисника ознайомився з матеріалами справи у Стрийському районному суді.

При цьому, встановив, що на місці вчинення адміністративного правопорушення була інша особа, яка назвалась ОСОБА_1 та вказала адресу проживання с.Лисятичі Стрийського району Львівської області, в той час як ОСОБА_1 з 13 березня 2018 року зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

З відеоматеріалів вбачається, що особа, щодо якої складено протокол і ОСОБА_1 є відмінними та не мають нічого спільного між собою; інспектор поліції Макар Т. Б. встановив особу правопорушника шляхом його опитування і невідома особа називає прізвище ім`я та по батькові: ОСОБА_1 , а інспектор за допомогою інформаційного порталу Національної поліції встановив, що це ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 .

Таким чином, працівник поліції фактично не встановив особу, яка порушила ПДР України, склав протокол на зовсім іншу особу, яка не причетна до вказаного адміністративного правопорушення, внаслідок чого позивач оскаржив постанову Стрийського міськрайонного суду .

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови позивач не знав і не міг знати про позбавлення його права на керування транспортного засобу та само посвідчення водія в нього не вилучалося.

Враховуючи необізнаність позивача про позбавлення його права на керування транспортним засобом на дату винесення оскаржуваної постанови до ухвалення кінцевого рішення, в силу принципу презумпції невинуватості позивач вважається невинуватим та до нього не могло бути застосовано адміністративне покарання.

02 вересня 2022 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до судового розгляду.

19 вересня 2022 року представник відповідача подав відзив, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки 23 серпня 2022 року в ході виконання службових обов`язків інспектором Шикор В.І. о 11:45 год по вул. Б.Хмельницького в м.Долина виявлено, що водій транспортного засобу «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , як пізніше стало відомо ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.23 - «Поворот ліворуч заборонено», а під час перевірки встановлено, що водій керував даним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Стрийським міськрайонним судом Львівської області від 31 січня 2022 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, поліцейським роз`яснено позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП, що підтверджується підписом позивача у п. 8 постанови та відповідно до вимог ст. 278, 279 КУпАП розглянуто та винесено оскаржувану постанову і вручено позивачу під розписку.

Тому вважає, що позиція позивача з приводу неообізнаності про існування постанови Стрийського міськрайонного суду є хибною та такою, щоб ввести в оману суд з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Зокрема, вказують на те, що постанова Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2022 року оприлюднено в ЄДРСР 23.02.2022 року (09.03.2022 набрала законної сили), а отже із цього часу ОСОБА_1 мав реальну можливість дізнатися про наявність відповідного рішення, оскільки знав, що стосовно нього відбувається судове засідання (багаторазово надсилались повістки про виклик у судове засідання), а також з моменту винесення постанови суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування строком на 1 рік пройшло вже 6 місяців (а.с.34-37).

Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, подавши клопотання про розгляд справи без їх (а.с.77).

Такі дії не суперечать вимогам ст.194 КАС України, за якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с.74).

Представник відповідача та третя особа в судові засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи (а.с.19, 32, 48, 55-56, 61,65, 72-73).

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, надавши їм правову оцінку, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 23 серпня 2022 року інспектором СРПП ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП Шикор В.І. винесено постанову БАБ №314841 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення штрафу у розмірі 20400 грн. за ч.4 ст.126 КУпАП, яку позивач оскаржив.

Зі змісту постанови вбачається, що 23 серпня 2022 року 11:45 год по вул. Б.Хмельницького в м.Долина ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.23 - «Поворот ліворуч заборонено». Під час перевірки документів поліцейським встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 31 січня 2022 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.10).

Частина 4 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Звертаючись до суду та оскаржуючи вказану постанову, позивач вказує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, оскільки не був обізнаний про прийняття постанови Стрийським міськрайонним судом від 31 січня 2022 року щодо позбавлення його прав водія.

При цьому, відповідач, заперечуючи таким доводам вказує на те, що постанова суду про позбавлення прав водія внесена до ЄДСР, позивач викликався до суду, а відтак, він не був позбавлений права ознайомитись із її змістом.

Для встановлення істини у справі слід дослідити докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також дотримання суб`єктом владних повноважень вимог КУпАП.

Зокрема, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Як ствердив позивач, про постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 січні 2022 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.11-12), дізнався 23 серпня 2022 року під час винесення оскаржуваної постанови.

На підтвердження таких доводів позивач надав матеріали відеофіксації, які містилися у адміністративній справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, де вбачається, що водій називає себе ОСОБА_1 та відмовляється пройти огляд на місці та в медичному закладі (а.с.64).

Окрім того, дізнавшись про існування вказаної постанови щодо позбавлення прав, позивач оскаржив її до Львівського апеляційного суду.

21 жовтня 2022 року апеляційний суд, розглядаючи вказану справу, встановив, що ОСОБА_1 і особа зафіксована на відео - це різні особи з різними адресами проживання (а.с.7-9, 75-76).

Зокрема, якк вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 185579, складеного 01 грудня 2021 року у с. Задеревач Стрийського району Львівської області інспектором ВРПП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Чичерською Г.М., 01.12.2021 о 11 год. 56 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах із порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, поведінка не відповідала обстановці, від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер № 6820» на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Місцем проживання ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: с. Лисятичі Стрийського району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 259 КУпАП при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, інспектор поліції Макар Т.Б., всупереч вимогам ч. 2 ст. 259 КУпАП, встановлює особу правопорушника шляхом опитування. Невідома особа назвала себе: ОСОБА_1 . У подальшому за допомогою інформаційного порталу Національної поліції інспектор поліції встановив, що це ОСОБА_1 , 2001 року народження, посвідчення водія НОМЕР_1 .

Разом з тим, з оглянутого відеозапису можна встановити, що ОСОБА_1 , особу якого встановлено у суді апеляційної інстанції, та особа на відео це різні особи.

Окрім цього, ОСОБА_1 надав у суді апеляційної інстанції належним чином завірену копію Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.10.2019 № 1198, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, працівник поліції фактично не встановивши особу, яка порушила правила дорожнього руху, склав протокол на іншу особу, яка не причетна до вчинення вказаного правопорушення.

Тому суд апеляційної інстанції обгрунтовано скасував постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 та закрив справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Фактично оскаржувана постанова інспектора ґрунтується на відомостях про притягнення позивача до адміністративної відповідності, зокрема, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами згідно постанови суду, яка є нечинною, оскільки скасована в апеляційному порядку .

З приводу тверджень відповідача про те, що ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання, хоча вчасно та належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, то слід зазначити, що судова кореспонденція у справі № 456/6174/21 надсилалася на адресу вказану в протоколі, але, як встановив суд, вона являється іншою, як зазначено позивачем у позовній заяві у даній справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, відповідно, не міг знати про наявність рішення про позбавлення його права керування транспортним засобом.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних, що рішення суду про позбавлення позивача права керування транспортним засобом виконувалось посадовими особами органів Національної поліції.

При цьому посвідчення водія знаходиться у позивача та не вилучалося у нього, як то передбачено ст. 317, 317-1 КУпАП .

Наведені обставини дають підстави для висновку про відсутність умислу в позивача щодо ухилення від виконання рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, при тому, що суб`єктивною стороною вказаного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП є вина у формі прямого умислу, тобто правопорушення могло бути вчинене лише з прямим умислом.

Що ж стосується відеозапису, наданого стороною відповідача, то суд встановив, що події, які зафіксовані суб`єктом владних повноважень на ньому, жодним чином не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, з наданого диску з фото та відеофіксацією, який без звуку, вбачається тільки, як працівники поліції на службовому автомобілі їдуть за автомобілем, який повертає під магазин АТБ і зупиняється; працівники поліції підходять до водія, він надає документи і виходить з автомобіля, розмовляє з працівниками поліції, працівник поліції показує в ПДР знак і заповнює документ ( постанову).

На фото №1 відображено світлофор і знак «Поворот ліворуч заборонено», а на фото №2 зафіксовано автомобіль на дорозі, який повертає.

Однак, з вказаного відео неможливо встановити чи був позивач обізнаний про позбавлення права керування чи ні, так як запис проводився без звуку.

Враховуючи викладене, оскільки притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП відбулось безпідставно, рішення відповідача не відповідає критерію обґрунтованості, то суд погоджується з вимогами позивача про наявність обставин для скасування постанови інспектора патрульної поліції.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Однак, як вбачається із змісту наявної у матеріалах справи постанови, при її винесенні відповідачем не дотримано вимог зазначеного законодавства.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з"ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 280 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як передбачено ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 5, 9, 241-246, 286 КАС України суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №314841 від 23 серпня 2022 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 20400 гривень за ч. 4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківськй області () сплачений судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев"яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківськй області - вул. Академіка Сахарова, 15 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, .

Інспектор СРПП ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шикор Василь Ігорович вул.Яворницького, 8 м.Долина Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.