Справа № 240/5879/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/5879/22
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.
15 листопада 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю.
суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року та зобов`язати нарахувати і виплатити таку індексацію виходячи з базового місяця для її обчислення січень 2008 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Частково не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на те, що апелянтом оскаржується прийняте судом першої інстанції рішення лише в частині відмовлених позовним вимог, тому колегія суддів і переглядає правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення лише в зазначених межах апеляційної скарги, а саме, щодо позовної вимоги про нарахування індексації грошового забезпечення виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задовольнити, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 протягом спірного періоду: з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року, проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №18 від 24 січня 2018 року позивач виключена зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
У період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року відповідач не проводив нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду.
Судовим розглядом підтверджено наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 24 січня 2018 року.
Щодо позовної вимоги про нарахування індексації грошового забезпечення виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що така вимога є передчасною.
Надаючи правову оцінку правовідносинами сторін в частині наявності підстав для застосування базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, при нарахуванні індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України №1282-ХІІ та Порядку № 1078, розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому ОСОБА_1 проходила службу, і який виплачував їй грошове забезпечення.
Отже, саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, він не має повноважень визначати складові елементи нарахування індексації та здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Оскільки в даному випадку індексація не була нарахована та виплачена позивачеві, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача не порушені.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача щодо прийняття судом рішення в частині базового місяця є передчасними.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній позивачем частині відповідає. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.
Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.