Справа № 160/9752/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/9752/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Жукова Є.О.) у справі №160/9752/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимального розміру пенсії листом за вих. № 0400-010202-8/56749 від 06.06.2022р. при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року по справі №160/24666/21 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення Позивача від 05.11.2021р. №33/24/С-5311; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років, з врахуванням раніше виплачених сум позивачу на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року по справі №160/24666/21 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення Позивача від 05.11.2021р. №33/24/С-5311 без обмеження її максимальним розміром з 01.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю таких дій, оскільки пенсія призначено до змін в законодавстві, а отже при перерахунку пенсії, враховуючи рішення Конституційного суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, не можу застосовуватись обмеження її розміру.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права у правовідносинах, що виникли.

Відповідач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивачу, на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 р. у справі №160/24666/21.

25.05.2022р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки без обмеження максимальним розміром пенсії.

06.06.2022р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу позивача лист «Про розгляд звернення» від 06.06.2022 р. за №0400-010202-8/56749, в тексті якого зазначено, що доплати на виконання рішення суду обчислена з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону №2262.

Позивач не погодившись з обмеженням його пенсії максимальним розміром при перерахунку такої, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що застосований відповідачем максимальний розмір пенсії при здійсненні перерахунку пенсії відповідає нормам законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Так спірнім в цій справі є питання наявності правових підстав для застосування відповідачем при здійсненні перерахунку пенсії обмеженням її максимальним розміром, передбачене статтею 2 Закону № 3668-VI.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу призначено пенсію у 2014р.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивачу, на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 р. у справі №160/24666/21.

При здійсненні перерахунку пенсії відповідач здійснив обмеження її максимальним розміром, передбачене статтею 2 Закону № 3668-VI.

На звернення позивача щодо відсутності підстав обмеження розміру пенсії, відповідачем надано відповідь, що дії по перерахунку пенсії, вчинені у відповідності до норм чинного законодавства.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та постанові від 22.01.2022р. справа №240/7087/20.

Враховуючи зазначене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Судом першої інстанції при прийняття рішення не було надано належної оцінки доводам позивних вимог та невірно застосовано норми матеріального права.

З урахуванням викладеного, враховуючи ч. 5 ст. 242 КАС України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Розподіл судового збору здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Так позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 992,40грн та за подання апеляційної скарги 1488,60грн, (992,40+1488.60=2481грн) який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року у справі №160/9752/22 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо обмеження максимального розміру пенсії при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення Позивача від 05.11.2021р. №33/24/С-5311.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити з 01.12.2019 року перерахунок, нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення Позивача від 05.11.2021р. №33/24/С-5311 без обмеження її максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 2481грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак