Справа № 813/2987/14
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 813/2987/14

адміністративне провадження № К/990/30271/22

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №813/2987/14 за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» 14.04.2014 звернулося до суду із позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.11.2013 №/7849 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 496574 грн за основним платежем та на 248287 грн за штрафними санкціями; №/7850, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 3552192 грн за основним платежем та на 888048 грн за штрафними санкціями; №/7851, згідно з яким платнику податків визначено штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки у сумі 3564 грн; № про збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 712,80 грн за основним платежем та 688,20 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення від 30.01.2014 №/1349, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на 1258037 грн за основним платежем та на 314509,25 грн за штрафними санкціями.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015, позов задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано: податкове повідомлення-рішення від 20.11.2013 № /7849 в частині визначення платникові грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 281073 грн за основним платежем та 140536,50 грн за штрафними санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 30.01.2014 № /1349 в частині нарахування грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 165675 грн за основним платежем та 41418,75 грн за штрафними санкціями, в решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.05.2016 касаційні скарги державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» та державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі № 813/2987/14 скасовано в частині позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2014 № /1349.

У цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.07.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі № 813/2987/14 залишено без змін.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області №/1349 від 30.01.2014 в сумі 454983,75 грн з них 363987,00 грн. за основним платежем та 90996,75 грн - за штрафними санкціями. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.11.2021 касаційні скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» та Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково. Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Верховний Суд дійшов висновку, що апеляційним судом у ході повторного розгляду справи так і не було надано оцінки правильності здійсненої судом першої інстанції ідентифікації (диференціації) за окремими епізодами частин рішення суб`єкта владних повноважень (податкового повідомлення-рішення від 30.01.2014 №/1349), які відповідають та/або не відповідають вимогам законодавства, тобто не визначено конкретних сум податкових зобов`язань (у тому числі штрафних санкцій), які визначені Інспекцією за наявності правових підстав та/або їх відсутності.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 апеляційні скарги Залізничної об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області та Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 у справі №813/2987/14 - без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №813/2987/14.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Касаційну скаргу подано вшосте, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 14.04.2022, від 29.04.2022, від 14.06.2022, від 26.07.2022, від 12.09.2022 через відсутність належного викладення підстав касаційного оскарження. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328, пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, зазначено, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано підпункт 135.5.15 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, не досліджено зібраних у справі доказів: актів списання, прихідних ордерів, Висновку про вартість майна проведеного ТзОВ «Периметр», даних оборотно-сальдових відомостей, даних податкової звітності, що унеможливило встановлення фактичних обставин з приводу списання ТМЦ, вартості (оцінки) майна (щебеню), оприбуткування щебеню, відображення у бухгалтерському обліку списання та оприбуткування ТМЦ в результаті списання, відображення у податковій звітності отримання доходу, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд зауважує, що пунктом 1 частини 2 статті 353 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 цього Кодексу.

Однак контролюючим органом не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України, в прохальній частині касаційної скарги зазначено про скасування судових рішень у справі в частині задоволених позовних вимогта відмову у задоволенні позову, тобто наявна суперечність між мотивувальною та прохальною частиною касаційної скарги, що не є належним викладенням вимог особи, що подає касаційну скаргу.

Скаржником не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм Податкового кодексу України, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Податковим органом не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо того, як мають бути викладені підстави касаційного оскарження, наведені в ухвалах по даній справі. Повторно подана касаційна скарга не усуває встановлених недоліків.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Також до касаційної скарги в порушення частини 4 статті 330 КАС України не додано документ про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №813/2987/14 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва