Справа № 400/10331/21
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 р. № 400/10331/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Вільнозапорізької сільської ради, вул. Москаленка, 35, с.Вільне Запоріжжя,Баштанський район, Миколаївська область,55650,

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вільнозапорізької сільської ради про визнання протиправною бездіяльність щодо не розгляду клопотання від 08.06.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 41 га, кадастровий номер :01:000:0131,розташованої в межах території Новохристофорівського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ( за межами населених пунктів, поблизу с. Пархомівка) на пленарному засіданні сільської ради та неприйняття за ним одного з рішень передбачених ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України, зобов`язання розглянути на пленарному засіданні сесії сільської ради клопотання ОСОБА_1 від 08.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме : із земельної ділянки площею 41га, кадастровий номер :01:000:0131, розташованої в межах території Новохристофорівського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ( за межами населених пунктів, поблизу с. Пархомівка), та прийняти за ним рішення згідно ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач протиправно не надає дозвіл на розробку проекту землеустрою, не розглянув клопотання на пленарному засіданні та не прийняв рішення відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки ще у 2012 Новобузькою районною державною адміністрацією було надано дозвіл на виготовлення документації із землеустрою під громадське пасовище на земельну ділянку, яку позивач бажає отримати дозвіл. Також рішенням сільської ради від 30.11.2021 № 221 було прийнято рішення про створення громадського пасовища на земельній ділянці кадастровий номер: :01:000:0131, тому позивачу правомірно було відмовлено у задоволенні клопотання.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

08.06.2021 позивач звернувся з клопотанням до Вільнозапорізької сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме із земельної ділянки площею 41га, кадастровий номер :01:000:0131, розташованої в межах території Новохристофорівського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ( за межами населених пунктів, поблизу с. Пархомівка).

22.07.2021 відповідач надіслав позивачу лист, в якому зазначив, що на вказану земельну ділянку виготовляється проект земдеустрою щодо відведення її під громадське пасовище про що було прийнято рішення сільською радою, на підставі вказаного позивачу було відмовлено з задоволенні клопотання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 118 Земельного Кодексу України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Крім того, виходячи з аналізу статті 118 ЗК України, вбачається, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття в подальшому суб`єктом владних повноважень позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки у власність.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення сільської ради.

Відповідач доказів того, що клопотання позивача від 08.06.2021 розглядалось на сесії сільської ради суду не надав.

В межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідним клопотанням, за наслідками розгляду якого суб`єкт владних повноважень мав би прийняти управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі рішення, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист від 22.07.2021 не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки. При цьому відповідачем не зазначено жодної з підстав, передбаченої частиною сьомою статті 118 ЗК України для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідач відмовив позивачу відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян», що протирічить вимогам Земельного Кодекса України, оскільки позивач звернувся на підставі норм Земельного Кодексу України, а не відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ЗК України та іншими нормами законодавства, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданого позивачем клопотання. Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС від 23.12.2021 по справі № 480/4737/19.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду, що він розглянув клопотання позивача в установленому законом порядку, тому позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 і.п.н НОМЕР_1 ) до Вільнозапорізької сільської ради (вул. Москаленка, 35, с.Вільне Запоріжжя, Баштанський район, Миколаївська область,55650 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Вільнозапорізької сільської ради ( код ЄДРПОУ 04375671) щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.06.2021 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 41 га, кадастровий номер :01:000:0131, розташованої в межах території Новохристофорівського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ( за межами населених пунктів, поблизу с. Пархомівка) на пленарному засіданні сільської ради та неприйняття за ним одного з рішень, передбачених ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України.

3. Зобов`язати Вільнозапорізьку сільську раду (код ЄДРПОУ 04375671) розглянути на пленарному засіданні сесії сільської ради клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки площею 41га, кадастровий номер :01:000:0131, розташованої в межах території Новохристофорівського старостинського округу Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області ( за межами населених пунктів, поблизу с. Пархомівка), та прийняти за ним рішення згідно ч.7 ст.118 Земельного Кодексу України.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вільнозапорізька сільська рада (вул. Москаленка, 35,Вільне Запоріжжя,Баштанський район, Миколаївська область,551) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник