Справа № 140/5785/22
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5785/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Русинчук М.М.,

за участю представника позивача Ємчика Р. І.,

представника відповідача Гавриляка Р. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (далі позивач, ТзОВ «Вест Петрол Маркет») звернулося з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач, ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2021 № 421/33000703, № 422/33000703, № 423/33000703.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що інспекторами ГУ ДПС м. Києві на підставі наказу від 02.11.2021 проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що належить ТзОВ «Вест Петрол Маркет», яке розташоване за адресою: м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна, 2Г, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки від 12.11.2021 №2563/26/15/07/42663493. У висновку Акта перевірки зазначено про встановлення під час перевірки порушення п. 11 та п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 85.2 ст. 85 ПК України, що ґрунтується на невідповідності у чеку коду УКТЗЕД, невідображені газу в журналі форми 13-НП та ненадання документів для перевірки.

Зазначає, що на підставі вищевказаного акта відповідачем 13.12.2021 винесено податкові повідомлення-рішення №421/33000703, яким щодо позивача застосовано штраф в сумі 5 100,00 грн, №422/33000703, яким щодо позивача застосовано штраф в сумі 3 810 789,92 грн та №423/33000703, яким щодо позивача застосовано штраф в сумі 1 020,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 13.12.2021 № 421/33000703, № 422/33000703, № 423/33000703 оскаржувались в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС України від 10.08.2022 №8978/6/06 скаргу ТзОВ «Вест Петрол Маркет» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх такими, що суперечать положенням чинного законодавства й фактичним обставинам справи, просить їх скасувати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження

У відзиві на позовну заяву від 30.09.2022 представник відповідача вважає позов безпідставним та просить відмовити у його задоволенні. Зазначає, що ГУ ДПС у м. Києві на підставі наказу від 02.11.2021 у встановленому законодавством порядку проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що належить позивачу та розташований за адресою: м. Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2Г, за результатами якої складений акт від 12.11.2021 №2563/26/15/07/42663493.

Зауважує, що фактичною перевіркою виявлено порушення вимог п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995№265/95-ВР із змінами та доповненнями, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями, а саме: ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» 05.11.2021 згідно фіскального чеку №682716 здійснено продаж ТВЕН в кількості 1 пачка за ціною 68,00 грн, у фіскальному чеку невірно зазначено код товарної підакцизної продукції згідно з УКТ ЗЕД. Крім того, встановлено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого підприємства зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Зазначає, що враховуючи у сукупності факти виявлених порушень під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом винесені ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків податкові повідомлення-рішення від 13.12.2021 № 421/3300703 на суму 5 100,00 грн, № 422/33000703 на суму 3 810 789,92 грн, № 423/33000703 на суму 1 020,00 грн (загальна сума 3 816 909,92 грн) є правомірними та винесені з дотриманням усіх норм чинного законодавства, а тому не підлягають до скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, 02.11.2021 ГУ ДПС у м. Києві видало наказ № 8691-п «Про проведення фактичних перевірок», на підставі якого проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, що належить ТзОВ «Вест Петрол Маркет», що розташована за адресом: м. Київ, пр-т Генерала Ватутіна, 2Г.

12.11.2021 за результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №2563/26/15/07/42663493, висновком якої встановлено порушення:

- п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями;

- п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого підприємства зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку;

- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI, відповідно до якого платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані із предметом перевірки.

13.12.2021 на підставі акта перевірки ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкові повідомлення-рішення: №421/33000703, яким застосовано штраф в сумі 5 100,00 грн, №422/33000703, яким застосовано штраф в сумі 3 810 789,92 грн та №423/33000703, яким застосовано штраф в сумі 1 020,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 13.12.2021 № 421/33000703, № 422/33000703, № 423/33000703 оскаржувались в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС України від 10.08.2022 №8978/6/06 скаргу ТзОВ «Вест Петрол Маркет» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 ст. 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Так, згідно з п. 81.1. ст. 81 посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; - службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до п. 82.3. тривалість фактичних перевірок не повинна перевищувати 10 діб. Продовження строку таких перевірок здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 5 діб.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу. Пунктом 86.1. ст. 86 ПКУ передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I ПКУ.

Згідно п. 86.5. статті 86 ПКУ акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Як зазначено у п. 86.7. статті 86 ПКУ у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Пунктом 86.7.1. статті 86 ПКУ передбачено, що акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Як встановлено п. 86.7.4. статті 86 ПКУ під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.7.5. статті 86 ПКУ податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Щодо податкового повідомлення - рішення 13.12.2021 № 423/33000703.

Судом встановлено, що на підставі акта фактичної перевірки від 12.11.2021 №2563/26/15/07/42663493 винесено ППР № 423/33000703 від 13.12.2021, яким до ТзОВ «Вест Петрол Маркет» застосовано до штраф в сумі 1 020,00 грн у зв`язку із порушенням п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 2.12.2010 №2755-VI, відповідно до якого платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані із предметом перевірки.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV).

Частиною 2 ст. 8 Закону № 996-XIV передбачено, що питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Положеннями ч. 5 ст. 8 Закону № 996-XIV встановлено, що підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Згідно з пунктами 6.2, 6.8 зазначеного Положення, первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи і повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером. Видача первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерських звітів і балансів з бухгалтерії і з архіву підприємства, установи працівникам інших структурних підрозділів може провадитися тільки за рішенням головного бухгалтера.

Отже, діючим законодавством прямо передбачено зберігання первинних документів на підприємстві під відповідальність осіб, уповноважених на ведення бухгалтерського обліку на підприємстві.

АЗС, де безпосередньо проводилась фактична перевірка, ТзОВ «Вест Петрол Маркет» здійснює роздрібну реалізацію нафтопродуктів та інших супутніх товарів. Об`єкт, який перевіряється, є місцем здійснення торгівлі (точка продажу). АЗС не є юридичною особою, відповідно на АЗС не здійснює безпосереднього бухгалтерського обліку підприємства. На АЗС знаходяться документи, які стосуються її безпосередньої діяльності. Запитувані договори з контрагентами на АЗС не укладаються, не виписуються акти приймання-передачі та/або видаткові накладні.

Водночас за ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання її переказу зокрема зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно п. 85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відтак, платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі лише ті документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, тобто в даному випадку документи з питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів.

За п. 85.4 ст.85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховуваная (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Поряд з цим, п. 85.1 за ст. 85 ПК України чітко вказує - забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Таким чином, чинне законодавство передбачає право посадових (службових) осіб органів державної податкової служби вивчати та перевіряти документи безпосередньо в момент проведення перевірки конкретного платника податків, а отримувати копії лише тих документів, які свідчать про факти порушення вимог податкового, валютного законодавства тощо та з обов`язковим складенням відповідного опису.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Суд звертає увагу на те, що згідно з вимогами статті 85.6ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Як слідує з матеріалів справи відповідачем 05.11.2021 для ТзОВ «Вест Петрол Маркет» надавався запит про надання документів, а саме: - книги обліку розрахункових операцій; -ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, алкогольними напоями та тютюновими виробами (діючі та попередні); - накази про встановлення лімітів залишку готівки в касі; - касову книгу підприємства, прибуткові та видаткові касові ордери, відомості на виплату грошей, авансові звіти; - табеля обліку використання робочого часу; - журнали обліку руху нафтопродуктів та скрапленого газу; - змінні звіти про оприбутковані нафтопродукти; - електронні документи, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального; - документи підтверджуючі реєстрацію в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального.

Відповідно до Опису № 1 від 12.11.2021 наданих документів, що належать до предмета перевірки, зазначено, що було надано: - паспорт якості №15/09/2021 від 15.09.2021; - довідку про розпорядника акцизного складу пального; - журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС; - змінні звіти оператора АЗС, тому податковим органом зроблено висновок, що до перевірки не було надано усіх документів.

Разом із тим, в описовій частині (розділ 2) акту перевірки зокрема зазначено, до перевірки надано: книга обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій згідно вимог (пп.2.1.3); ТТН, накладні, підтверджуючі надходження товарів за місцем реалізації; ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (попередня, що закінчилась та діюча) (пп.2.2.б-2.2.7); ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (попередня, що закінчилась та діюча) (пп.2.2.8-2.2.9); ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним (п.2.2.10).

За таких обставин фактично наданий на запит податкового органу перелік документів є значно більшим, ніж зазначено представником відповідача у додаткових поясненнях від 25.10.2022, де вказано надання документів лише по 4-х позиціях.

Посилання представника позивача як на незаконність цієї ППР на нескладання акту ненаданих документів суд до уваги не приймає, оскільки на виконання вказаних вимог п. 85.6. ПК передбачено складання документа про відмову в наданні запитуваних документів в довільній формі, а податковим органом як вбачається з додатків до відзиву було складено при проведенні перевірки опис № 1 від 12.11.2021, в якому відображено перелік доданих підприємством документів.

В судовому засіданні встановлено, що на запит податкового органу не було надано Журнал надходження нафтопродуктів саме за період, вказаний у запиті (надано лише з 01.10.2021), таким чином платником податків до контролюючого органу було надано документи не в повному обсязі, що є порушенням вимог п. 85.2 ПК України, за що передбачена відповідальність в розмірі 1 020,00 грн (ст. 121 ПК України).

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення 13.12.2021 № 423/33000703 прийнято правомірно, в тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог.

Аналогічна позиція при ненаданні платником запитуваних документів викладена у постанові ВС від 01.06.2022 у справі №280/597/19.

Щодо податкового повідомлення - рішення 13.12.2021 № 421/33000703.

Судом встановлено, що на підставі акта фактичної перевірки від 12.11.2021 №2563/26/15/07/42663493 винесено ППР № 421/33000703 від 13.12.2021, яким до ТзОВ «Вест Петрол Маркет» застосовано штраф в сумі 5 100,00 грн, у зв`язку порушенням п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, а саме: ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» 05.11.2021 згідно фіскального чеку №682716 здійснено продаж ТВЕН в кількості 1 пачка за ціною 68,00 грн, у фіскальному чеку невірно зазначено код товарної підакцизної продукції згідно з УКТ ЗЕД, де замість зазначається .

Пунктом 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265) передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ/ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (далі - Положення №13).

Відповідно до п. 1, 2 розділу II Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку І до цього Положення.

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/ квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який нас ається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4); для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 9); ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 10); ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 11); сума комісійної винагороди (уразі наявності) (рядок 12); вид операції (рядок 13); реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 14); напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакцій в платіжній системі, значення коду) (рядок 15); підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 16); підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 17); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 18); загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 19); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 20); для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 21). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; заокруглення (рядок 22); до сплати (рядок 23); фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 24); QR - код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 25); для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій: позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 26), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 27); заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 28); фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 29); напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 30)

За п. 4 розділу І Положення №13, у наведених у додатках до Положення формах розрахункових документів взаєморозміщення написів та даних на полі документа є рекомендованим. Розрахункові документи, визначені цим Положенням, крім тих, що друкуються реєстраторками розрахункових операцій, є варіантами розрахункових квитанцій, визначених у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Згідно п. 7 ст. 17 Закону №265, зокрема за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій /без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

З оглянутого судом фіскального чека № 682716 від 05.11.2021 на суму 68 грн, копія якого додана у відзиві до акту перевірки вбачається, що у ньому зазначено код ККТ ЗЕД і вказана назва товару «Вироби тютюнові Heets Purple Label 20» 1 пачка.

В судовому засіданні представник податкового органу підтвердив, що у фіскальному документі код сигарет зазначений вірно, однак слово «ТВЕН» не зазначено, погоджується, що слово «вироби тютюнові» Heets Purple Label 20» є наявними.

З норм вищевказаних нормативно-правових актів вбачається, що обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є факт проведення розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Представник відповідача зазначає, що підприємством 05.11.2021 при продажу тютюновмісного виробу для електронного нагрівання (ТВЕН) «Heets Purple Label» вартістю 68.00 грн. (РРО фіскальний номер , фіскальний чек від 05.11.2021 №682716) не забезпечено програмування найменування товару із зазначенням коду товарної під категорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, тобто фіскальний чек не містить найменування товару (не зазначено найменування товару «ТВЕН») і таким чином позивач не дотримався вимог п. 11 ст. З Закону №265 в частині використання режиму програмування найменування товару в результаті чого контролюючим органом було застосовано до Позивача санкцію у розмірі 5 100 грн.

Проте зазначений представником відповідача виклад обставин, щодо незабезпечення програмування найменування товару із зазначенням коду товарної підкатегорії УКТЗЕД, не відповідає дійсності, оскільки із дослідженого судом розрахункового документа вбачається, що передбачені законодавством записи є наявними.

Суд зазначає, що під час проведення фактичної перевірки жодного факту проведення розрахункових операцій без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД встановлено не було, окрім того, до акту перевірки не долучено відповідного розрахункового документу, який би підтверджував позицію контролюючого органу про відсутність на таких розрахункових документах одного з обов`язкових реквізитів - коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Оскільки, доказів проведення розрахункових операцій через РРО без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків не навів, суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій у в розмірі 5 100,00 грн. відповідно до прийнятого податкового повідомлення-рішення № 421/33000703 від 13.12.2021.

Щодо податкового повідомлення - рішення 13.12.2021 № 422/33000703.

Судом встановлено, що на підставі акта фактичної перевірки від 12.11.2021 №2563/26/15/07/42663493 винесено ППР № 422/33000703 від 13.12.2021, яким до ТзОВ «Вест Петрол Маркет» застосовано штраф в сумі 3 810 789,92 грн, у зв`язку порушенням п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно якого підприємства зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлює Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджена наказом Мінгіаливенерго України. Мінтрансзв`язку України. Мінекономіки України. Держспоживстандарту України від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 (Інструкція).

Відповідно до п. 10.2.10 Інструкції на підставі ТТП та акта приймання (у разі ного наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14).

Контролюючим органом в ході фактичної перевірки було встановлено, що оператором АЗС не були виконані записи про надходження газу у зазначеному Журналі.

Факт надходження на АЗС газу було встановлено на підставі відповідних змінних звітів та товарно-транспортних накладних

На думку контролюючого органу, бездіяльність ТзОВ «Вест Петрол Маркет» полягає у невиконанні необхідних записів про надходження газу у Журналі обліку надходження нафтопродуктів форми 13-НП та становить склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Суд зазначає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином для суб`єктів господарювання до відповідальності згідно зі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» належить встановити не лише наявність не облікованих товарів, а й їх реалізацію.

На тому, що зазначена штрафна санкція застосовується виключно за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, наголошено також у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 806/2402/16.

Крім того розмір фінансової санкції за таке порушення дорівнює подвійній вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.

Натомість контролюючий орган в акті фактичної перевірки посилається виключно на те, що газ, отриманий АЗС, не було оприбутковано відповідно до п. 10.2.10 Інструкції, водночас залишаючи поза увагою той факт, що даний газ, повністю відображено в Журналі оперативного обліку СВГ за формою №2-ГС. Відомостей щодо реалізації газу, які, за висновком контролюючого органу, не були б обліковані, акт фактичної перевірки не містить.

Також суд вважає безпідставним твердження відповідача про відсутність обліку нафтопродуктів на АЗС в розумінні п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до вказаної норми права суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого ЇЇ переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Його дія поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Отже, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні тощо.

Разом з тим, суд врахувує, що згідно з пп. 10.3.1.3 п.10.3 Інструкції облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

У свою чергу особливості обліку нафтопродуктів на АЗС визначені в розділі 16 Інструкції.

Положеннями п. 16.1 Інструкції передбачено, що матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою № 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Відповідно до п. 16.2 Інструкції бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі № 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

Отже, розділом 16 Інструкції визначено зведений обліковий документ (змінний звіт), який разом із первинними документами (товарно-транспортними накладними тощо) є підставою для бухгалтерського обліку нафтопродуктів.

Як вбачається з акту перевірки й додатків до нього, до перевірки надавались відповідні змінні звіти форми 17-НП, в яких, зокрема, відображено надходження газу на АЗС. На підставі вказаних первинних документів: змінних звітів та товарно-транспортних накладних ТзОВ «Вест Петрол Маркет» здійснено облік нафтопродуктів.

Крім того, суд зазначає, що надходження газу було занесене до реєстратора розрахункових операцій АЗС, що підтверджується відповідними фіскальними звітами, дослідженими судом. Натомість Журнал обліку надходження нафтопродуктів не є первинним чи зведеним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і порушення порядку ведення такого журналу саме по собі не свідчить про відсутність обліку товарів у розумінні п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Також суд звертає увагу й на те, що ведення Журналу обліку надходження нафтопродуктів передбачене розділом 10 Інструкції, який визначає порядок приймання і відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях, в той час як особливості обліку нафтопродуктів на АЗС визначені в розділі 16 Інструкції.

Як висновок, ведення такого Журналу здійснюється для інших цілей, ніж ведення власне бухгалтерського обліку нафтопродуктів, тому порушення порядку заповнення Журналу обліку надходження нафтопродуктів не може бути підставою для накладення на позивача фінансової (штрафної) санкції згідно з податковим повідомленням-рішенням від 13.12.2021 №422/33000703.

При цьому, згідно з правовою позицією ВС, що викладена в постанові від 14.02.2022 року у справі №640/2008/20 визначено, що саме: Інструкція встановлює обов`язок суб`єкта господарювання вести передбачені нею форми обліку нафтопродуктів, регулює оперативний контроль підприємства за обігом нафтопродуктів, відсутність чи недоліки в оформленні передбачених Інструкцією документів (журналів обліку, змінних звітів) не може бути єдиною підставою для висновку про порушення порядку ведення обліку палива за місцем його продажу та застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Щодо твердження відповідача про схожі правовідносини на те, що в постанові від 12.03.2020 у справі № 823/1917/16 ВС дійшов висновку, що співставлення даних обліку звітів АЗС за формою N 16-НП та N 17-НП, даних PPQ з фактичними вимірюваннями залишків пального в резервуарах, тобто визначення різниці між кількістю нафтопродуктів, які надійшли на АЗС та кількістю реалізованих нафтопродуктів є належним та правомірним способом перевірки наявності неоприбуткованих нафтопродуктів /якщо різниця показників є меншою ніж кількість фактично наявного в резервуарах пального, то має місце реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку). Тоді як посилання позивача, що виявлення необлікованого товару можливо лише шляхом проведення інвентаризації та складення відповідних Форм N 3-НП, N 7-НП, N 23-НП, акту інвентаризації форми N 20-НП, порівняльної відомості результатів інвентаризації нафтопродуктів Форми N 27-НП, відомості наявності нафтопродуктів в технологічних трубопроводах форми N 35-НП, є необгрунтованими, оскільки вказаний порядок інвентаризації передбачений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженою спільним наказом Міністерства економіки України. Міністерства транспорту та зв`язку України. Міністерства палива та енергетики України. Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 № 281/171/578/155) та стосується проведення внутрішньої інвентаризації нафтопродуктів на підприємствах після призначення розпорядчим документом керівника підприємства інвентаризаційної комісії та встановлення ним термінів початку та завершення робіт з інвентаризації, однак, не містить жодних положень, які регулюють порядок проведення інвентаризації у випадку проведення фактичної перевірки контролюючими органами та не може застосовуватись в межах таких правовідносин.

Як вбачається з акту перевірки податковим органом не зафіксовано, що первинні документи, товаро-транспортні накладні і змінні звіти чи інші бухгалтерські регістри містять невідповідності реалізованих нафтопродуктів і облікованих, на що вказувало б зняття залишків.

Посилання представника відповідача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 21.10.2020 у справі № 640/2008/20, де зроблено висновок у схожих правовідносинах про порушення платником податків реалізації нафтопродуктів, суд до уваги не приймає, оскільки зазначена постанова була скасована постановою Верховного суду від 14.02.2022.

Отже, оскільки рішення контролюючого органу про накладення на ТзОВ «Вест Петрол Маркет» фінансової (штрафної) санкції ґрунтується виключно на відсутності у Журналі обліку надходження нафтопродуктів записів, при тому, що такі записи (про надходження газу на АЗС) здійснені в Журналі оперативного обліку СВГ за формою №2-ГС та підтверджені іншими первинними бухгалтерськими документами, суд дійшов висновку, що у діях ТзОВ «Вест Петрол Маркет» відсутній склад правопорушення, передбачений п. 12 ст. З Закону №265 під час реалізації газу, так як останній обліковується на підприємстві на підставі належних підтверджуючих документів, а подвійного обліку чинне законодавство не вимагає, тому у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій у в розмірі 3 810 789,92 грн відповідно до прийнятого податкового повідомлення-рішення № 422/33000703 від 13.12.2021, відтак останнє підлягає скасуванню.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13.12.2021 № 421/33000703, № 422/33000703, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, щодо ППР № 423/33000703 від 13.12.2021, яка є предметом оскарження, то остання винесена відповідно до вимог діючого законодавства.

Отже, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність податкових повідомлень-рішень від 13.12.2021 № 421/33000703, № 422/33000703, які слід визнати протиправними та скасувати, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки ППР № 423/33000703 від 13.12.2021 прийняте правомірно.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

Враховуючи, що суд задовольняє позов частково, тому на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 24 803,00 грн (99,97% від задоволених вимог), сплачений згідно з платіжного доручення № від 29.08.2022 в розмірі 24 810 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13.12.2021 №421/33000703, №422/33000703.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» судовий збір в розмірі 24 803,00 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет» (43000; Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 1; ).

Відповідач: Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026; Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35; )

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2022 року.