Справа № 740/3270/22
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/3270/22
Провадження № 2-а/740/43/22
ПОСТАНОВА

іменем України

17 листопада 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5884962 від 12.09.2022, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.09.2022 поліцейським роти №1 батальйону №1 УПП в Чернігівській області Рябим О.С. відносно нього винесено оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Дана постанова необгрунтована і незаконна, оскільки працівником поліції було порушено його права і процедуру розгляду справи, передбачену ст.268, 278-280, 283, 285 КУпАП, а факти, викладені в ній, не підтверджені доказами.

Поліцейський зупинив автомобіль на стаціонарному посту поліції у с. Кіпті Чернігівського району під його керуванням без зазначення причин зупинки, не представився за весь час спілкування, на неодноразові прохання службове посвідчення не пред"явив, а тому на вимогу поліцейського посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на перевірку він не надав. Склалася конфлікта ситуація за якої поліцейський вимагав надати зазначені документи, а він зазначав, що законодавством визначений перелік випадків, коли поліцейський має право вимагати для перевірки документи. Не отримавши документи поліцейський почав вимагати у нього страховий поліс, на що він зазначив поліцейському, що такий документ згідно з законодавством поліцейський має право вимагати у двох випадках: при складанні протоколів про порушення правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, і якщо стосовно нього буде складатися протокол він надасть страховий поліс. Проте поліцейський покликав колегу та наказав скласти стосовно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення. Через 5-7 хвилин йому було надано оскаржувану постанову. Поліцейський про порушення ним Правил дорожнього руху не повідомляв, як і про підготовку до розгляду справи, її розгляд і притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. У його присутності справу не розглядали, його не заслуховували, пояснення не відбирали, свідків не залучали, відео чи фотофіксацію вчинення адміністративного правопорушення йому не демонстрували та не пропонували переглянути.

Ухвалою від 23.09.2022 позов залишено без руху у зв"язку з несплатою судового збору.

Ухвалою від 03.10.2022 після усунення недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.268-272, 286 КАС України. Звернуто увагу сторін, що у даній справі заявами по суті справи є позов та відзив (ч. 1 ст.269 КАС України).

Ухвалою суду від 26.10.2022 залучено до участі у справі як другого відповідача - Департамент патрульної поліції.

У відзиві на позов відповідач Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у задоволенні позовних вимог просить відмовити. В обгрунтування зазначає, що дії поліцейського щодо зупинки транспортного засобу відповідають вимогам ст. 23, ч.1 ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про правовий режим воєнного стану», Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1456, а дії щодо вимоги для перевірки страхового полісу, розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення оскаржуваної постанови, відповідають вимогам пунктів 2.1, 2.4а Правил дорожнього руху, ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та положенням КУпАП.

Під час перевірки у позивача документів установлено, що 12.09.2022 о 20 год 00 хв по вул.Словянська, 68-Б, в с. Кіпті Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ореl, номерний знак НОМЕР_1 , без чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ Правил дорожнього руху.

Виявивши порушення Правил дорожнього руху поліцейський у межах компетенції розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс оскаржувану постанову.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, виконаним за допомогою портативного відеореєстратора поліцейського. Цим же відеозаписом підтверджується дотримання встановленої законом процедури розгляду справи.

Звертає увагу, що позивачем не надано чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак не надано доказів для підтвердження обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Попри звернення судом уваги сторін в ухвалі про відкриття провадження, що у даній справі заявами по суті справи є позов та відзив (ч. 1 ст. 269 КАС України), позивач подав відповідь на відзив, а відповідач Управління патрульної поліції в Чернігівській області - заперечення.

Позивач стверджує про зупинку поліцейським транспортного засобу без передбачених законом підстав, порушення процедури розгляду справи, відсутності підстав для перевірки поліцейським наявності страхового полісу, надання відповідачем неповного, фрагментарного відеозапису в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026. Долучений до відзиву аркуш паперу (згідно додатку до відзиву - скріншот з мережі Інтернет) не є доказом у розумінні ст.72, 73 КАС України. В порушення вимог ст. 94 КАС України не засвідчений в порядку, встановленому чинним законодавством (ДСТУ 4163:2020).

Відповідач Управління патрульної поліції в Чернігівській області, зазначає, що оскільки позивач здійснював проїзд через ДСПП Кіпті (блокпост), то зупинка його транспортного засобу поліцейськими та перевірка документів були правомірними. До відзиву додано відеоматеріали, які безпосередньо стосуються предмета доказування, а тому посилання на надання неповного відеозапису не впливає та факт вчинення позивачем правопорушення. Оскільки позивач не надав страховий поліс, його чинність було перевірено за даними МТСБУ та встановлено, що страховий поліс на керований ним транспортний засіб відсутній, про що в якості доказу до відзиву додано скріншот з веб-сайту https://policy-web.mtsbu.ua, який містить інформацію щодо предмета доказування і відповідно до ст.73 КАС України є належним доказом.

Учасники справи у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову.

Відповідач Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відзиві на позовну заяву та запереченні просить розгляд справи проводити у відсутності представника, в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач Департамент патрульної поліції заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 12.09.2022 поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Рябим О.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕАР № 5884962 від 12.09.2022.

Відповідно до вказаної постанови про адміністративне правопорушення 12.09.2022 о 20 год 00 хв. ОСОБА_1 по вулиці Словянська, 68-Б, в с. Кіпті керував транспортним засобом марки Ореl, номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1ґ ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у з`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 N 3353-XII (далі - Закон №3353-XII), порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

Так, позивача притягнуто до відповідальності за порушення п. п. "ґ" п. 2.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з підпунктом "а" пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Виходячи із положень п. п. "ґ" п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі також і чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

При цьому, відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 16 Закону N 3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

Отже, положення чинного законодавства визначають обов`язок водія мати при собі та пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Щодо доводів позивача про відсутність у поліцейського права вимагати для перевірки страховий поліс з обгрунтуванням такої позиції на основі положень п. 21.2 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд виходить з того, що вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

При цьому, цей Закон не визначає коло повноважень органів поліції щодо можливості перевірки відповідних документів.

Конкуренція правових норм полягає у ситуації, коли на врегулювання одного і того ж аспекту суспільних відносин претендують одночасно дві або більше правові норми і, при цьому, вони за своїм змістом суперечать одна одній.

При конкуренції загальних та спеціальних норм йдеться про суперництво однорівневих правових норм по горизонталі. Спеціальні норми виявляють параметри дії та конкретизують зміст загальноправових положень. Вони приймаються з метою досягнення загальною нормою максимальної ефективності, врахування специфічних суспільних відносин, що нею регулюються.

За таких обставин перевагу у застосуванні слід надати спеціальному акту - Закону України "Про Національну поліцію" та ПДР, які безпосередньо регулюють правовідносини, з яких виник спір.

Так, поліцейським винесена постанова стосовно позивача про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач, керуючи автомобілем, не мав при собі і не пред"явив страхового поліса власників наземних транспортних засобів.

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Статтею 31 цього Закону визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як, зокрема, перевірка документів особи та зупинення транспортного засобу.

В свою чергу, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з відеозаписів, які надані відповідачем, вбачається, що автомобіль позивача був зупинений на блокпосту. Працівник поліції просив позивача надати страховий поліс. Однак позивач зазначив, що він в електронному вигляді, але не надав його у будь-якому вигляді.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається "пв 471217", тобто зазначено портативний відеореєстратор №471217, технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис.

Згідно з п. 10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення.

На виконання вказаних вимог поліцейським, який розглядав справу, були вжиті заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

З відеозапису вбачається, що перед розглядом справи поліцейський повідомив позивачу його права при розгляді справи та попередив про правові наслідки за правопорушення у виді притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, а саме штрафу. Клопотань позивач не подав. Поліцейським ознайомлено позивача з оскаржуваною постановою та вручено її копію.

Посилання позивача на процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності, за обставин коли перед розглядом справи його було ознайомлено з правами під час розгляду справи і повідомлено суть порушення, а клопотань він не подав, не може спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення. Суд бере до уваги, що позивачем не надано полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу суд враховує положення ст. 33 Конституції України, згідно з якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно з Законом України «Про правовий режим воєнного стану» правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

В Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування, перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України (п.5, 7 ч. 1 ст. 8 цього Закону).

Відповідно до абзацу 11 пункту 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Пунктом 3 даного указу передбачено тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану (п. 3 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 №1455).

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що поліцейський має право зупиняти на території блокпосту під час воєнного стану траспортні засоби. При цьому єдиною підставою для їх зупинки є проїзд через блокпост.

Таким чином, оскільки позивач здійснював проїзд через ДСПП Кіпті (блокпост), то зупинка його транспортного засобу поліцейським була правомірною.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що при складанні оскаржуваної постанови поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, отже правові підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

У зв`язку з цим, суд вважає необхідним у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України залишити оскаржувану постанову без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5884962 від 12.09.2022, залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь