Справа № 348/1995/22
Суддя: Бурдун Т. А.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1995/22

Провадження № 2-а/348/33/22

10 листопада 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді: Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засіідання:Дмитрук С.І.

представника позивача : адвоката Капака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 698112 від 26 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Капак В.М., звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД №698112 від 26 жовтня 2022 року о 16 год. 45 хв., в м. Надвірна по вул. Шухевича вона, керуючи транспортним засобом AUDI Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснила поворот праворуч, чим вчинила порушення п. 8.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, за що на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Однак, зі змісту постанови не вбачається за наявності яких доказів поліцейський прийшов висновку про те, що позивач порушила правила дорожнього руху. У графі «до постанови додається» нічого не зазначено та не надано жодних доказів вини позивача. При цьому в постанові зазначено про порушення п.8.4 ПДР України, але не зазначено, який саме підпункт порушено. З доданих до позову фотоматеріалів вбачається, що перед кільцем встановлено дорожній знак 5.21.1, а не дорожній знак 5.16, а відтак позивач не могла порушити вимоги знаку 5.16.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю обставин, оскільки вона прийнята без належних доказів в порушення вимог ст. 251 КУпАП. Тому позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №698112 від 26 жовтня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2022 року було відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Капак В.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити, зазначив, що на даній ділянці дороги відсутній дорожній знак 5.16, а лише встановлений знак 5.21.1, що підтверджується наданими фотознімками. Тоді як у постанові міститься посилання саме на порушення вимог дорожнього знаку «5.16», Те, що позивач здійснювала рух по кільцю в постанові не зазначено. Відповідач не спростував доводів, викладених у позові, не надав жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у постанові. Постанова не містить додатків, так у п.7 постанови «до постанови додається» взагалі нічого не зазначено.

У судове засідання уповноважений представник відповідача Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився, правом подання відзиву не скористався. Жодних заяв чи клопотань на день розгляду справи від представника відповідача не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст.ст. 72-74 КАС України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 26.10.2022 поліцейським СРПП сержантом поліції Максимчук С.М. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 698112, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Як вбачається зі змісту постанови поліцейським встановлено, що 26 жовтня 2022 року о 16 год. 45 хв., в м. Надвірна по вул. Шухевича позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q7, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснила поворот праворуч, чим вчинила порушення п. 8.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 не погодилася з даною постановою і оскаржила її до суду.

Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно з ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно до вимог п. 7 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, згідно якої визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною першою ст.122 КУпАП передбачено,що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4 г ПДР знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, відповідно до вимог ПДР України є інформаційно- вказівним знаком.

В той же час, згідно з ПДР України, знак 5.21.1 указує на кінець додаткової смуги або смуги розгону.

При цьому, суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено, який саме підпункт пункту 8.4 ПДР порушено.

Отже, для визначення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП необхідно встановити, що остання порушила вимоги дорожнього знаку «5.16» та із крайньої лівої смуги здійснила поворот праворуч.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила про те, що перед кільцем встановлено дорожній знак 5.21.1, а не дорожній знак 5.16, а відтак вона не могла порушити вимоги знаку 5.16.

Вказану обставину підтвердив в судовому засіданні і представник позивача Капак В.М., який також вказав, що у постанові міститься посилання саме на порушення вимог дорожнього знаку «5.16». Те, що позивач здійснювала рух по кільцю в постанові не вказано, у п.7 постанови «до постанови додається» взагалі нічого не зазначено.

Оскільки твердження позивача про те, що на даній ділянці дороги відсутній дорожній знак 5.16, а лише встановлений знак 5.21.1, належними та допустимими доказами не спростовані, відповідно відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення не підтверджено належними та допустимими доказами, отже відсутня подія правопорушення.

З наданих позивачем фотознімків встановлено, що на даній ділянці дороги відсутній дорожній знак 5.16, а лише встановлений знак 5.21.1.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП матеріали справи не містять.

Суд вважає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не довів законності прийнятого рішення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення є недоведеним.

Отже, відповідачем не доведено, що в діях позивача 26.10.2022 року був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та події правопорушення.

Суд доходить висновку, що поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим доходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Сукупність викладеного в цілому не дає можливості суду зробити висновок про обґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з вищевикладеним, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, постановленою на підставі неналежних доказів вини позивача, порушує його права, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Інші доводи позивача є вторинними з огляду на вищевказані висновки суду.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок, а тому з відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь позивача необхідно стягнути витрати, понесені на сплату судового збору (а.с. 13).

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 698112 від 26 жовтня 2022 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 698112 від 26 жовтня 2022 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., провадження по справі - закрити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі496 грн. (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Капак Віталій Михайлович, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Марка Черемшини, 7/4.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, адреса місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15.

Повний текст рішення складено 15.11.2022.

Суддя Т.А.Бурдун