Справа № 640/14583/22
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Чаку Є.В.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, в якому просив:

- визнати дії поліцейського Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 08.03.2022 року, у вигляді тимчасового обмеження мого право на свободу пересування і місцезнаходження; не надав інформацію про причину затримання; не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та не пред`явив на її вимогу службове посвідчення; не склав протокол особистого огляду та огляду речей, затримання та вилучення майна затриманого; не викликав мені медичну допомогу за результатом нападу на ОСОБА_1 , організованою групою осіб, не повідомлення його матері про стан здоров`я затриманого, заволодіння персональними даними, а сааме: фотографування на власний телефон обличчя, документів, в тому числі, двох банківських карт з обох сторін ОСОБА_1 , застосування оперативно - розшукових (слідчих) дій, тобто, поліграфу без отримання від мене письмової згоди та складання процесуальних документів, поширив серед поліцейських та інших невідомих осіб персональних даних, які поза встановлений законом порядок, неправомірними;

- зобов`язати поліцейського Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, протягом 30 календарних днів, з моменту ухвалення судового рішення, письмово повідомити ОСОБА_1 , прізвища ім`я по батькові осіб добового наряду, які вчинили напад з затриманням та тих хто приймав участь у допиті в кімнаті для затриманих у службовому приміщенні чергової частини Деснянського відділу поліції 08.03.2022 року; підстави проведення ними затримання із застосуванням спеціальних засобів та отримання персональних даних затриманого під час допиту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2021 року, зобов`язати Окружний адміністративний суд м. Києва відкрити провадження у справі № 640/14583/22.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

08 листопада 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 49407, від Головного управління Національної поліції у м. Києві до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого відповідач наголошую, що дана справа не підсудна адміністративному суду, заявлені позовні вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги як необґрунтованої.

10 листопада 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 49988, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності апелянта.

В силу приписів ч.2 ст.. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, без сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження поліцейських не належать до управлінських функцій в розумінні КАС України, застосовуючи фізичну силу, відповідачі діяли з метою виконання покладених на них обов`язків, в межах повноважень, наданих Законами України «Про національну поліцію», у той час як заявлені позивачем вимоги в цій частині фактично зводяться до незгоди з характером та співмірністю вказаних дій, разом з тим, у разі якщо позивач вважає, що поліцейськими були перевищені їх службові повноваження, він має право оскаржити дії відповідачів в порядку КПК України для встановлення обставин справи за застосування відповідних заходів впливу, з огляду на викладене зазначені спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів, вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ст. 42, 43, 44 Закону України «Про національну поліцію» поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу, як фізичний вплив (сила). Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення. Поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для ... припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, застосування фізичної сили з метою припинення протиправних дій правопорушників входить до повноважень поліції та національної гвардії, в тім вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються поліцейськими з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до змісту позовної заяви та апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає, що поліцейським Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та не встановленими особами грубо було порушено права позивача та здійснили затримання 08.03.2022 року на 4 год.30 хв, при цьому протиправно відмовили представитись, повідомити про причину затримання, у складанні протоколу затримання, у захисті персональної інформації затриманого в частині збирання та поширення.

Колегія суддів, виходячи зі викладеного вище наголошує, що вищевказані повноваження поліцейських не належать до управлінських функцій в розумінні КАС України. При затриманні, застосовуючи фізичну силу, відповідачі діяли з метою виконання покладених на них обов`язків, в межах повноважень, наданих Законами України «Про національну поліцію», разом з тим, у разі якщо позивач вважає, що поліцейськими були перевищені їх службові повноваження, він має право оскаржити дії відповідачів в порядку КПК України для встановлення обставин справи за застосування відповідних заходів впливу.

З огляду на викладене зазначені спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з вимогами частини першої статті 2 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року № 4651-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - КПК України) завданнями кримінального судочинства, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 241, 242, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б.Глущенко

Є.В.Чаку

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2022 року.