Справа № 580/3327/22
Суддя: Марина БІЛОНОЖЕНКО
Дата ухвалення: 2022-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року справа № 580/3327/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського відділу Управління державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, у судовому засіданні з викликом сторін

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уманського відділу Управління державної міграційної служби України в Черкаській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної міграційної служби України в Черкаській області Уманський відділ від 21.06.2022 року про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про набуття громадянства України;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Черкаській області Уманський відділ прийняти рішення про продовження розгляду провадження за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про набуття громадянства України.

В обгрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що нею подано документи до відповідача на набуття громадянства України, однак спірним рішення припинено провадження за заявою позивача на підставі статті 21 ЗУ «Про громадянство України». Позивач вказує, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, без зазначення конкретних фактичних обставин, які були порушені позивачем. Позивач зазначає, що фактично виконала вимоги про позбавлення іноземного громадянства, що підтверджує довідка про відсутність заборгованості по податкам видана іноземною установою, довідка про зняття з місця реєстрації та також вона передала свій іноземний паспорт у відповідну установу, тобто, як зазначає позивач вона фактично не має іншого громадянства. Отримати довідку про позбавлення іноземного громадянства позивач не змогла з незалежних від неї підстав, а саме через коронавірусні карантинні обмеження. Крім того, у зв`язку із тим, що вартість оформлення припинення громадянства Російської Федерації на момент набуття позивачем громадянства України перевищувала половину розміру мінімальної заробітної плати в Україні, позивачем було подано декларацію про відмову від іноземного громадянства, яку відповідачем було не прийнято. Позивач зазначає, що з боку позивача порушення законодавства про імміграцію та про громадянство відсутні, а фактично порушення допущені державним органом, який прийняв рішення. Звернуто увагу, що прийнявши у позивача документи на набуття громадянства 20.12.2021 року, відповідач прийняв рішення про початок такої процедури, але, в подальшому 21.06.2022 року, своїм рішенням відповідач самостійно скасував своє попереднє рішення від 20.12.2021 року і припинив процедуру розгляду документів, що на думку позивача, є протиправним, оскільки державний орган не може самостійно скасовувати індивідуальне рішення, а повинен звертатись до суду для такого скасування.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.09.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19.09.2022р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що 24.05.2019р. УДМС у Черкаській області прийнято рішення про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-ІІІ. У подальшому, за наслідками перевірки підстав, що слугували підставами для набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III позивачкою, а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зобов`язалась протягом двох років з моменту набуття позивачкою громадянства України припинити громадянство Росії і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) Росії, встановлено, що позивачка проігнорувала та не виконала вказане зобов`язання, у зв`язку з чим 01.07.2021р. відповідачем прийнято рішення про скасування рішення УДМС України в Черкаській області від 24.05.2019 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону. Крім того, вказано, що до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону №2235-ІІІ.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 народилась в с. Гродзево Уманського району УРСР.

Відповідно до паспорта НОМЕР_2 , позивачка є громадянкою російської федерації.

10.10.2007р. ВСГІРФО м. Черкаси позивачці видано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_3 , відповідно до якої позивач у 2007 році прибула з рф до Черкаської області.

15.03.2019р. позивачка звернулась до Уманського відділу УДМС України у Черкаській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, за наслідками розгляду якої 24.05.2019 року прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» ОСОБА_1 та видано довідку про реєстрацію особи громадянином України №269/19 від 24.05.2019.

До заяви позивачкою додано зобов`язання припинити іноземне зобов`язання від 15.03.2019р. в якому вказала про зобов`язання протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України припинити громадянства російської федерації і подати документ про припинення громадянства російської федерації.

24.12.2019р. ОСОБА_1 органом 7101 була документована тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_4 .

01.07.2021р. рішенням УДМС України в Черкаській області» скасовано попереднє рішення УДМС у Черкаській області від 24.05.2019р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв`язку з тим, що вона не виконала подане відповідно до статті 8 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України.

23.12.2021р. позивачка звернулась до Уманського відділу УДМС України у Черкаській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, матеріали справи були направлені до УДМС України у Черкаській області для розгляду.

21.06.2022р. Уманським відділом УДМС України у Черкаській області прийнято рішення про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 , у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про громадянство України" щодо спрощеного набуття громадянства України окремим категоріям осіб" №1941-ІХ та у зв`язку із наявністю рішення про оформлення набуття громадянства України, скасованого на підставі ст. 21 ЗУ "Про громадянство України" за невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України "Про громадянство України" №2235-III від 18.01.2001 (далі - Закон №2235-ІІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону №2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Законодавство України про громадянство ґрунтується, зокрема, на принципі єдиного громадянства - громадянства держави Україна (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 2235-III).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону №2235-ІІІ, громадянство України набувається, серед іншого, за територіальним походженням.

Порядок набуття громадянства України за територіальним походженням встановлений статтею 8 Закону №2235-ІІІ, відповідно до якої (в редакції чинній на дату подання позивачем заяви від 23.12.2021р.), особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається: іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Перелік документів, що подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України встановлено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (далі - Порядок 215).

Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку(

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців.

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту), а також:

а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Аналіз вказаних приписів статті 8 Закону №2235-ІІІ вказує на те, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України іноземцем подається зобов`язання припинити іноземне громадянство. При цьому, іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. В свою чергу, іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено вище судом, 15.03.2019р. позивачка (яка є громадянкою російської федерації) звернулась до Уманського відділу УДМС України у Черкаській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, за наслідками розгляду якої 24.05.2019 року прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та видано їй довідку про реєстрацію особи громадянином України №269/19 від 24.05.2019.

При цьому, до заяви позивачкою додано зобов`язання припинити іноземне зобов`язання від 15.03.2019р. в якому вказала про зобов`язання протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України припинити громадянства російської федерації і подати документ про припинення громадянства російської федерації.

Вказані обставини вказують на те, що до 24.05.2021р. позивач повинна була подати до уповноваженого органу України документ про припинення громадянства російської федерації, виданий її уповноваженим органом.

У зв`язку із неподанням позивачкою документу про припинення громадянства російської федерації протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, рішенням УДМС України в Черкаській області від 01.07.2021р. скасовано попереднє рішення УДМС у Черкаській області від 24.05.2019р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Вказане рішення є чинним та не скасованим, доказів його скасування до матеріалів справи не надано.

Надаючи оцінку правовим підставам для припинення провадження за повторною заявою позивачки від 23.12.2021р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст. 8 Закону №2235-ІІІ (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом №2153-IX від 24.03.2022р., чинна із 02.04.2022р.) громадянство України за територіальним походженням не набуває особа, яка відповідно до частини шостої статті 9 цього Закону не приймається до громадянства України (крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 9 цього Закону), та особа, стосовно якої рішення про оформлення набуття громадянства України скасовано на підставі статті 21 цього Закону.

Таким чином, за наявності чинного та не скасованого рішення УДМС України в Черкаській області від 01.07.2021р., яким скасовано рішення від 24.05.2019р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, у відповідності до ч.7 ст. 8 Закону №2235-ІІІ позивачка не набуває громадянства України за територіальним походженням.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, що за встановлених обставин, припинивши провадження за повторною заявою позивачки від 23.12.2021р., відповідач діяв у межах та у відповідності до вимог Закону.

Стосовно доводів позивача, що фактично вона виконала вимоги про позбавлення іноземного громадянства, що, на її думку, підтверджує довідка про відсутність заборгованості по податкам видана іноземною установою, довідка про зняття з місця реєстрації а також те, що вона передала свій іноземний паспорт у відповідну установу, натомість отримати довідку про позбавлення іноземного громадянства позивач не змогла з незалежних від неї підстав, а саме через коронавірусні карантинні обмеження та у зв`язку із тим, що вартість оформлення припинення громадянства Російської Федерації на момент набуття позивачем громадянства України перевищувала половину розміру мінімальної заробітної плати в Україні, суд зазначає, що зазначені доводи стосуються правомірності прийняття відповідачем рішення від 01.07.2021р., яким скасовано рішення від 24.05.2019р. про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, яке однак не є предметом оскарження у даній справі, у зв`язку із чим зазначені вище доводи суд вважає необгрунтованими у контексті предмет спору, що розглядається. Із зазначених підстав суд також вважає необгрунтованими доводи позивача, про те, що державний орган не може самостійно скасовувати індивідуальне рішення, а повинен звертатись до суду для такого скасування.

При цьому, суд врахував, що довідка про відсутність заборгованості з податків видана іноземною установою а також довідка про зняття з місця реєстрації не може вважатися документом про припинення громадянства російської федерації, оскільки документ про припинення громадянства видається уповноваженим органом держави, її дипломатичною установою. В свою чергу, жодних доказів на підтвердження посилань про те, що позивачка передала свій іноземний паспорт у відповідну установу, у контексті доводів про припинення нею громадянства російської федерації, позивачкою до суду не надано.

Суд також врахував, що відповідно до ст. 1 Закону №2235-ІІІ (в редакції від 25.08.2019р.) незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Разом з тим, суд встановив, що позивачем до позову не додано доказів її звернення до уповноваженого органу держави її громадянства із клопотанням про припинення іноземного громадянства у контексті наявності незалежних від позивачки причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, у зв`язку із чим вказані посилання суд також вважає необгрунтованими.

З урахуванням зазначеного, суд вважає позовні вимоги не обгрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

У відповідності до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Марина БІЛОНОЖЕНКО