Справа № 440/8936/22
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. ПолтаваСправа № 440/8936/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2019-2021), що передують року звернення за призначенням пенсії, з 21.04.2022;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2019-2021), що передують року звернення за призначенням пенсії, з 21.04.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що пенсійний орган безпідставно відмовив в обчисленні пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019, 2020 та 2021 роки).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

Представник ГУПФ України в Полтавській області у наданому до суду відзиві на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на облiку в Головному управлiннi Пенсiйного фонду України в Полтавськiй областi.

З 23.12.2014 ОСОБА_1 первинно призначена пенсiя за вислугу років вiдповiдно до Закону України "Про пенсiйне забезпечення".

Пенсiю призначено з урахуванням стажу, зарахованого по 30.11.2014, тривалiстю 29 рокiв 03 мiсяцi 05 днiв та заробiтку з 01.07.2000 по 30.11.2014 - на пiдставi даних персоніфікованого облiку.

У зв`язку з працевлаштуванням 02.02.2015 на посаду вчителя, з урахуванням поданої ОСОБА_1 10.02.2015 заяви, виплату пенсiї за вислугу рокiв припинено з 02.02.2015.

У зв`язку зi звiльненням 29.05.2015, з урахуванням поданої 12.06.2015 заяви, з 30.05.2015 поновлено виплату пенсії за вислугу років.

Пiсля працевлаштування за спецiальнiстю 01.09.2015 на посаду вчителя, з урахуванням поданої 07.09.2015 заяви, розпорядженням управлiння вiд 14.09.2015 виплату пенсiї за вислугу рокiв припинено з 01.09.2015.

Пiсля досягнення загального пенсiйного вiку позивачка звернулася до пенсійного органу iз заявою вiд 21.04.2022 про призначення пенсії, вид перерахунку: перехiд на iнший вид пенсії (за віком).

З 21.04.2022 переведено на пенсiю за віком вiдповiдно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсiйне страхування".

Пенсiю за вiком обчислено з урахуванням стажу, зарахованого по 31.12.2021, тривалiстю 36 рокiв 0 мiсяцiв 5 днiв та заробiтку з 01.07.2000 по 31.12.2021 - на пiдставi даних персонiфiкованого облiку.

Коефіцієнт стажу - 0,36000, коефіцієнт заробiтку - 1,27082, заробiток для обчислення пенсiї, з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 6186,32 грн. - 7861,70 грн., розмiр пенсії - 2894,65 грн.

При цьому у розрахунок стажу не включено перiод підприємницької дiяльностi з 01.01.1997 по 31.12.1998 згiдно довiдки про сплату страхових внескiв вiд 21.09.2009 №146, виданої Октябрським районним вiддiлом м. Полтави Пенсiйного фонду України.

На пiдставi поданої 28.06.2022 заяви проведено перерахунок пенсії iз зарахуванням до стажу перiоду пiдприємницької дiяльностi з 01.01.1997 по 30.06.1997 та з 01.04.1998 по 30.09.1998.

Додатково при перевiрцi документiв встановлено, що пенсiя позивачки пiдлягає допризначенню пiсля надходження вiдомостей про сплату страхових внескiв за сiчень - березень 2022, а саме зарахуванню стажу та заробiтної плати по 31.03.2022.

Розпорядженням Управлiння вiд 21.09.2022 проведено допризначення пенсiї з 21.04.2022, з урахуванням стажу та заробiтної плати по 31.03.2022.

05.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управлiння Пенсiйного фонду України в Полтавськiй областi iз заявою щодо зарахування стажу та здiйснення перерахунку пенсії за вiком iз застосуванням показника середньої заробiтної плати по Українi, з якої сплачено страховi внески, за три календарнi роки, що передують року звернення за призначенням пенсiї.

Заява зареєстрована в Управлiннi за вх.№ 4488/Д-1600-22 вiд 06.05.2022 та надано вiдповiдь в порядку визначеному Законом України "Про звернення громадян" за вих. №6169- 4488/Д-02/8-1600/22 вiд 31.05.2022.

В подальшому, 12.09.2022 ОСОБА_1 звернулася iз заявами щодо здiйснення перерахунку пенсiї за вiком iз застосуванням показника середньої заробiтної плати по Українi, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсiї. _

Вказанi заяви зареєстровані в Управлiннi за вх.№9231/Д-1600-22 вiд 15.09.22, за вх.№9322/Д-1600-22 вiд 19.09.2022, на якi надано вiдповiдь в порядку визначеному Закону України "Про звернення громадян" за вих. №10863-9322/Д-02/8-1600/22 вiд 22.09.2022.

Таким чином, позиція пенсійного органу зводиться до того, що вiдсутнi правовi пiдстави для застосування показника середньої заробiтної плати за 2019-2021 роки для обчислення розмiру пенсiї гр. ОСОБА_1 , оскiльки зазначений показник застосовується при первинному призначеннi пенсії у 2022 роцi, а не при перерахунку пенсiї: перехiд з одного виду пенсії на iнший. ОСОБА_1 скористалася правом на первинне призначення пенсії у 2014 роцi, вiдповiдно до норм Закону України "Про пенсiйне забезпечення".

Не погодившись з такою позицією пенсійного органу, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Основного Закону України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з цим, статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (надалі - Закон №1788-ХІІ) передбачено призначення трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мали працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

У свою чергу, за змістом частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

При цьому, як визначено у статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 45 Закону №1058-IV при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розділ XV Закону №1058-IV доповнено пунктом 4-3, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується наявності підстав для перерахунку позивачу пенсії за віком на підставі норм Закону №1058-IV із застосуванням для обчислення пенсійної виплати показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цього виду пенсії (2019, 2020 та 2021 роки).

Зокрема, спірним є розуміння сторонами процедури призначення пенсій на підстав норм згаданого Закону.

Так, позивач вважає, що у 2022 році вона набула право на призначення пенсії за віком на підставі норм Закону №1058-IV вперше, а тому при обчисленні пенсійної виплати відповідач на підставі частини другої статті 40 Закону №1058-IV мав врахувати середній заробіток за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки.

Натомість відповідач переконаний, що оскільки ОСОБА_1 скористалася правом на первинне призначення пенсії у 2014 році, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення", то у спірних відносинах мало місце переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

А тому, для обчислення пенсійної виплати слід було керуватись положеннями абзацу другого частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, якими передбачено застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз положень частини третьої статті 45 Закону №1058-IV свідчить про те, що зазначеною нормою регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі заяви ОСОБА_1 з 23.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику освіти.

Натомість, за призначенням пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV ОСОБА_1 вперше звернулась у 2022 році.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що для обчислення позивачу пенсії за віком у 2022 році пенсійний орган мав врахувати показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії за віком, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15), який дійшов висновку про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (у ЄДРСР вказаний номер справи 442/456/17), а також Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 у справі №265/7301/16-а, від 09.12.2019 у справі №265/5293/17, від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), від 16.06.2020 у справі №514/1675/16-а, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час розгляду заяви ОСОБА_1 , а також ураховуються судом у ході розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при обчисленні позивачу пенсії за віком у 2022 році на підставі норм Закону №1058-IV пенсійний орган має врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто, за 2019-2021 роки.

А тому, відмова пенсійного органу у проведенні обчислення пенсійної виплати з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки є протиправною.

За наведених обставин, суд визнає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах визнання протиправними дій пенсійного органу щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в частині обчислення пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, зобов`язавши ГУПФ України в Полтавській області (орган, на обліку у якому перебуває позивач як одержувач пенсії за віком) здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з дати призначення із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019, 2020 та 2021 роки), та провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про задоволення позовних вимог фізичної особи, понесені позивачем судові витрати сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в частині обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 21 квітня 2022 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019, 2020 та 2021 роки), та провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко