Справа № 380/8941/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/8941/22 пров. № А/857/12314/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Большакової О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Державної екологічної інспекції у Львівській області, Сокільницької сільської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року (суддя Костецький Н.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області, Сокільницької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області,Сокільницької сільської ради, в якому просив: 1.Визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради, а саме: - нездійсненні своєчасних та ефективних заходів контролю у сфері благоустрою населених пунктів (ч. 1 ст. 40 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", п.7 частини а) ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні") з приводу порушень вимог благоустрою ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія", в результаті чого відбулося та продовжується забруднення земельної ділянки :01:001:0717., - нездійснені належного та своєчасного контролю за додержанням юридичною особою вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами що призвело до забруднення відходами земельної ділянки :01:001:0717., - нездійсненні належних заходів щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель (п.б частина друга ст. 12 Земельного Кодексу України, п.10 ч.б) ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

2.Зобов`язати Сокільницьку сільську раду вжити заходи контролю за дотриманням вимог благоустрою (п.7 частини а) ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"), контролю за використанням та охороною земель земельної ділянки :01:001:0717 ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія";

3.Зобов`язати Сокільницьку сільську раду вжити заходи контролю щодо дотримання вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія" :01:001:0717.

4.Визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції у Львівській області, а саме: - невжиття заходів державного контролю в сфері охорони земель (ч.1 ст. 188 Земельного кодексу України, ст. 17-1 Закону України "Про охорону земель") шляхом здійснення позапланової перевірки (відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності") дотримання вимог Земельного та Природоохоронного Законодавства ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія" та Сокільницькою сільською радою наслідком чого є довготривале забруднення земельної ділянки :01:001:0717., - невжитті своєчасних та повних заходів із захисту земельної ділянки :01:001:0717 що призвело до її довготривалого забруднення.

5.Зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Львівській області вжити заходи державного контролю (нагляду) в сфері охорони земель шляхом перевірки діяльності в сфері охорони земель та поводження з відходами Сокільницькою сільською радою і ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія" по факту забруднення земельної ділянки :01:001:0717.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачем в процесі здійснення громадської діяльності в сфері захисту довкілля та дослідження проблем поводження з побутовими відходами у Львівській області було виявлено на території Сокільницької сільської ради біля житлового комплексу "Південний", будинку №20 вулиці Свободи села Сокільники на земельній ділянці :01:001:0717 колекторний каналізаційний колодязь в розбитому стані, з якого витікають рідини в ґрунт. З метою реалізації Конституційного права на безпечне для життя та здоров`я природнє середовище позивач звертався до відповідачів з метою усунення порушень законодавства в сфері охорони навколишнього природнього середовища, однак станом на момент звернення до суду порушення не усунуто, колекторний колодязь і надалі перебуває в аварійному стані, витік неочищених каналізації і надалі продовжується, відповідно забруднення ґрунту продовжується.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач ДЕІ у Львівській області, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що до повноважень ДЕІ у Львівській області не входить питання щодо вжиття своєчасних та ефективних заходів із захисту земельних ділянок. Також зазначає, що на даний час Постановою Кабінету Міністрів від 13.03.2022 №303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, відповідно ДЕІ у Львівській області не може здійснити жодного позапланового заходу контролю з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач Сокільницька сільська рада, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскільки позивач не зареєстрований на території Сокільницької об`єднаної територіальної громади, відтак у нього відсутнє право на звернення з цим позовом, оскільки не довів яке право його було порушено. Апелянт вказує, що вжив усі необхідні та доступні способи реагування та контролю за дотриманням природоохоронного та земельного законодавства.

Позивач подав відзиви на апеляційні скарги, в яких просить залишити такі без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, щопозивачем скеровано колективне звернення (скарга) від 13.09.2020 до Міністра Захисту довкілля та природних ресурсів Абрамовського Р.Р. та Голови Державної екологічної інспекції України-Мальованого О.М. з вимогою доручити співробітникам екоінспекції у Львівській області здійснити перевірку вказаних у зверненні порушень законодавства про охорону навколишнього середовища.

Державною екологічною інспекцією України надана відповідь № 9726/4 2/11-20, від 09.11.2020 на колективне звернення позивача (та інших) в якій повідомляється, що керуючись статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно «Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України (надалі - Держекоінспекція) від 28.04.2020 № 122, Інспекція листами № 03-3968 від 08.09.2020р. та № 03-4196 від 17.09.2020р. зобов`язала Пустомитівську РДА, Зимноводівську ОТГ, Сокільницьку ОТГ вжити невідкладних заходів відповідно до повноважень встановлених законодавством України. Окрім того, Інспекцією проведено дії в межах державного контролю здійснено відбір проб води, ґрунту 15.09.2020р. на території Сокільницької сільської ради у місці витоку нечистот з колектора площею 52 М2. За результатами лабораторних досліджень відділу інструментально-лабораторного контролю виявлено перевищення по: азоту (обмінному), у перерахунку на N(N44+)- 2,75 раз; фосфору (рухомі форми), у перерахунку на РгСЬ - 2.53 раз; нітратів - 3,99 раз; хлоридів - 2,33 раз відносно фонової проби. Результати аналізу стічної рідини, яка витікає з зруйнованого колектора, підтверджують і вказують на те, що це є неочищені стічні води. Інспекцією скеровано запит в Сокільницьку сільську раду вжити невідкладних заходів відповідно до повноважень встановлених законодавством України, а також надати інформацію щодо юридичної особи, яка надає послуги ЖК «Південний» по водопостачанню та водовідведенню і на балансі якого підприємства є вказаний колектор.

Згідно з інформацією яка знаходиться в матеріалах справи позивач здійснив повторний огляд земельної ділянки :01:001:0717 і виявлено, що порушення продовжуються, але підтоплено ще більшу територію відповідно позивачем було сформовано звернення до Державної екологічної інспекції України щодо порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природнього середовища.

Державна екологічна інспекція у Львівській області розглянула заяви позивача від 01.07.2021, 05.07.2021 скеровані листами Державної екологічної інспекції України №7339/4.2/11-21 від 09.07.2021 (вх. № М-381 від 09.07.2021), №7288/4.2/9-2 І від 08.07.2021 (вх. №М-378 від 08.07.2021) щодо порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У відповіді на звернення повідомляється позивача, що Державною екологічною інспекцією України була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Львівської міської ради. За результатами проведеної перевірки Держекоінспекцією подана позовна заява до Львівського окружного адміністративного суду (адміністративна справа №380/594/21) про визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради та зобов`язання виконати вимоги Держекоінспекції та приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень у сфері охорони навколишнього природного середовища. Галицькою окружною прокуратурою міста Львова підготовлено позовну заяву до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до виконавчого комітету Львівської міської ради та Львівського міського голови про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Львівської міської ради та міського голови.

Відповідно до листа виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 22.07.2021 № 1631 який адресований Голові державної екологічної інспекції у Львівській області Р. Дасюку виконавчий комітет просить всебічно та об`єктивно провести перевірку по суті звернення, провести заходи державного контролю, огляд місця, здійснити проби ґрунту в місці забруднення та провести лабораторний аналіз, визначити площу забруднення. Притягнути до відповідальності порушника законодавства про охорону навколишнього природнього середовища.

Відповідно до відповіді Львівської обласної державної адміністрації від 05.08.2021 №3ВГ-ВИХ-1705/0/21 на звернення позивача щодо витоків з колекторного колодязя на території Сокільницької сільської ради, в околиці ж/к Південний повідомляється, що за інформацією Сокільницької сільської ради Львівського району комісією з обстеження об`єктів благоустрою на території Сокільницької ради було здійснено виїзд за результатами якого складено акт обстеження від 20.07.2021 та припис від 21.07.2021 №1 на ТзОВ Регіональна Будівельно-Технічна компанія щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки на землях Сокільницької ради, який скеровано до державної екологічної інспекції у Львівській області.

Листом від 18.08.2021 № 04-4743 Державною екологічною інспекцією України Державною екологічною інспекцією у Львівській області розглянуто листа Департаменту паливно-енергетичного комплекту, енергоефективності та житлово-комунального господарства Львівської ОДА № 30-519/0/21 від 19.07.2021 скерованого КМУ звернення гр. ОСОБА_1 , щодо забруднення земельної ділянки поблизу ж/к Південний на території Сокільницької ОТГ, стічними водами з каналізаційного колектора. Листом зазначається, що відповідно до чинного законодавства у Інспекції відсутні правові підстави для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства, зазначеного у зверненні Виконавчого комітету Сокільницької сільської ради, суб`єкта господарювання. Повідомляється, що вже було здійснено відповідні обстеження на підставі направлення на проведення державного контролю, встановлено порушення, повідомлено Сокільницьку ОТГ та зобов`язано останню встановити порушника природоохоронного законодавства.

Згідно з матеріалами справи, клопотаннями від 26.07.2022, 27.07.2022 та 01.08.2022 позивач подав до суду додаткові докази, які долучені до матеріалів справи та досліджені судом з яких встановлено, що колекторний колодязь і надалі перебуває в аварійному стані, витік неочищених стічних вод продовжується.

Позивач стверджує, що станом на 25.06.2022 порушення законодавства про охорону навколишнього природнього середовища не усунуто, колекторний колодязь і надалі перебуває в аварійному стані, витік неочищених стічних вод продовжується, а припис №1 від 21.07.2021- не виконаний.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачі - Сокільницька сільська рада та Державна екологічна інспекція у Львівській області вжили належні заходи реагування відповідно до своїх повноважень щодо усунення порушень законодавства про охорону природнього середовища зазначених позивачем, окрім того викликає сумнів ефективність та своєчасність вжитих заходів, з огляду на тривалість розгляду звернень позивача та не усунення правопорушення встановленого в акті обстеження від 20.17.2021 та приписі № 1 від 21.07.2021.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про охорону земель», правове регулювання у сфері охорони земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, цього Закону, інших нормативно- правових актів, які приймаються відповідно до них.

Відповідно до статті 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стосовно доводів апелянта, Сокільницької сільської ради, що ОСОБА_1 не мав права звертатися з позовом, та не довів яке право його порушено.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року №826/9432/17 зазначив, що екологічні інтереси населення також можуть захищатися у судовому порядку на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Верховний Суд тлумачить підстави для звернення з позовом до суду для захисту охоронюваного законом інтересу у сфері належного функціонування природних екосистем в світлі гарантій, закріплених в Орхуській конвенції - міжнародному договорі, який встановив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах.

Орхуська конвенція ратифікована Законом України № 832-ХІV від 06.07.1999, тому її положення відповідно до статті 9 Конституції України є нормами прямої дії, а положення національного законодавства про процедури і механізми судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Пунктом 3 статті 9 Орхуської конвенції на її Договірні Сторони покладається зобов`язання, зокрема, забезпечувати доступ громадськості до процедур оскарження дій та бездіяльності державних органів і приватних осіб, що порушують вимоги національного екологічного законодавства.

Водночас відповідно до Орхуської конвенції представники громадськості мають право оспорювати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості у процесі ухвалення рішень, гарантованих Орхуською конвенцією, чи ні [(згідно із Настановами щодо впровадження Орхуської конвенції (ООН, 2000 рік)]. Орхуська конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

З огляду на важливість реального захисту довкілля, неприпустимим є обмежене тлумачення чинного законодавства України, частиною якого є Орхуська конвенція, стосовно права на звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу у сфері гарантування екологічної безпеки. Відтак право на захист порушеного конституційного права на безпечне довкілля належить кожному та може реалізовуватися громадянами особисто або спільно - через об`єднання громадян (громадськість).

З огляду на це, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки Конституція України не обмежує спектр конституційних екологічних прав певною територією проживання.

Закон України "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненням громадян необхідно розуміти викладені в письмовій формі або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Апеляційним судом встановлено, що позивач неодноразово звертався з відповідними заявами та скаргами до відповідачів, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Статтею 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані додержуватися вимог законодавства по охорону довкілля.

Згідно зі статтею 96 Земельного кодексу України, та статтею 35 Закону України «Про охорону земель» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням, забезпечувати захист земель від забруднення та засмічення.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання псування, забруднення, виснаження природних ресурсів, негативного впливу на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 187 Земельного Кодексу України визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Відповідно до статті 189 Земельного Кодексу України, самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про відходи» виявлення та облік безхазяйних відходів, а також вжиття заходів, спрямованих на визначення їх власника, здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пунктів 5-8 порядку виявлення та обліку безхазяйних відходів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 року №1217, заяви про факти виявлення відходів розглядаються на черговому (позачерговому) засіданні постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами, яка визначає їх кількість, склад, властивості, вартість, ступінь небезпеки для навколишнього середовища і здоров`я людини та вживає заходів до визначення власників відходів.

Згідно із статтею 21 Закону України «Про відходи» органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують, зокрема, виконання вимог законодавства про відходи, розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів, організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів, затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням, вжиття заходів для стимулювання суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у сфері поводження з відходами, вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами, координацію діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, що знаходяться на їх території, в межах компетенції, здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території, ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів, здійснення інших повноважень відповідно до законів України.

Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Загальні вимоги до екологічної безпеки викладені у статті 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", зокрема, при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об`єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров`я людей.

Відповідно до статті 20-2 Закону "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, у тому числі, обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

Судом встановлено, що позивач звернувся з колективним зверненням (скаргою) від 13.09.2020 до Міністра Захисту довкілля та природних ресурсів Абрамовського Р.Р. та Голови Державної екологічної інспекції України-Мальованого О.М. з вимогою доручити співробітникам екоінспекції у Львівській області здійснити перевірку вказаних у зверненні порушень законодавства про охорону навколишнього середовища .

Відповідно до відповіді на вищевказане звернення повідомляється, що керуючись статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно «Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області», затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України (надалі -Держекоінспекція) від 28.04.2020 № 122, Інспекція листоми № 03-3968 від 08.09.2020р. та № 03-4196 від 17.09.2020р. зобов`язала Пустомитівську РДА, Зимноводівську ОТГ, Сокільницьку ОТГ вжити невідкладних заходів відповідно до повноважень встановлених законодавством України.

Згідно наведених вище відповідей на звернення позивача: 04-4743 від 18.08.2021, ЗВГ-1705/0/21 від 05.08.2021, №1631 від 22.07.2021, а також припису №1 від 21.07.2022, та акту обстеження від 20.07.2021 складених Сокільницькою сільською радою, судом встановлено, що витік каналізації з колекторного колодязя ТзОВ "Регіональна Будівельно-Технічна компанія", який розташований на землях комунальної власності Сокільницької сільської ради, забруднив земельну ділянку орієнтовною площею 300 кв.м. в околиці ЖК "Південний" геопросторові дані - :01:001:0717.

Апелянт, ДЕІ у Львівській області покликається на пункт 2 частини четвертої Положення про Державну екологічну інспекцію України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017№ 275, відповідно до якого, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про охорону земель, надр, зокрема щодо:

консервації деградованих і малопродуктивних земель; збереження водно-болотних угідь; виконання екологічних вимог під час надання у власність і користування, зокрема в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду; установлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також додержання режиму використання їх територій; використання та охорони надр.

Зокрема апелянт вказує, що до повноважень інспекції не входить питання щодо вжиття своєчасних та ефективних заходів із захисту земельних ділянок.

Апеляційний суд констатує, що ДЕІ у Львівській області не вжило належних заходів реагування, відповідно до своїх повноважень передбачених законодавством, щодо усунення порушень законодавства про охорону природнього середовища., зокрема у вигляді перевірки діяльності в сфері охорони земель та поводження з відходами.

Стосовно покликання апелянта, ДЕІ у Львівській області, що Постановою Кабінету Міністрів від 13.03.2022 №303Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, відповідно ДЕІ у Львівській області не може здійснити жодного позапланового заходу контролю.

Апеляційний суд зазначає, що згідно пункту 2 вказаної Постанови, протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, а для центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується безпосередньо Кабінетом Міністрів України, - на підставі рішення Кабінету Міністрів України, зокрема, за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Таким чином, ДЕІ у Львівській області не позбавлений повністю права проведення перевірок.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачі - Сокільницька сільська рада та ДЕІ у Львівській області вжили належні заходи реагування відповідно до своїх повноважень щодо усунення порушень законодавства про охорону природнього середовища зазначених позивачем, окрім того викликає сумнів ефективність та своєчасність вжитих заходів, з огляду на тривалість розгляду звернень позивача та не усунення правопорушення встановленого в акті обстеження від 20.17.2021 та приписі № 1 від 21.07.2021.

Більше того, з наданих позивачем фотоматеріалів, долучених до відзиву на апеляційну скаргу вбачається, що колекторний колодязь і надалі перебуває в аварійному стані, витік неочищених стічних вод продовжується.

Відповідно до Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування шкоди, завданої порушенням цього права. Екологічні інтереси населення підлягають судовому захисту.

Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, стала Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орхуська Конвенція), яку Україна ратифікувала Законом від 6 липня 1999 року № 832-XIV. Положення Конвенції є нормами прямої дії, а національне законодавство щодо процедур та механізмів судового захисту порушених екологічних прав та інтересів можуть їх конкретизувати.

Відповідно до Орхуської Конвенції представники громадськості мають право оскаржувати порушення національного законодавства у сфері довкілля незалежно від того, належать такі порушення до прав на інформацію і на участь громадськості при прийнятті рішень, гарантованих Орхуською Конвенцією, чи ні. Адже ця Конвенція забезпечує доступ до правосуддя як на підставі власних положень, так і в порядку забезпечення дотримання національного природоохоронного законодавства.

Доводи скаржників зазначені в апеляційних скаргах та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційних скарг колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження відповідачів не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скаргиДержавної екологічної інспекції у Львівській області, Сокільницької сільської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року в справі №380/8941/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
О. О. Большакова