Справа № 140/1555/22
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 140/1555/22

адміністративне провадження № К/990/30895/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі № 140/1555/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач), у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачці підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ;

- зобов`язати відповідача провести позивачці з 28.07.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 позов задоволено.

Указане рішення набрало законної сили і у апеляційному порядку не переглядалось.

Далі, позивачка звернулась до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 у цій справі суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 указану заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою позивачка оскаржила її у апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 299 КАС України.

08.11.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивачки на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 у цій справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд дійшов такого висновку.

Згідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що нормами КАС України не передбачено права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України.

Так, частиною першою статті 294 КАС України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема, згідно з пунктом 23 цієї частини, - окремі ухвали.

Згідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. (частина шоста статті 383 КАС України).

Положеннями частин першої та шостої статті 249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Системний аналіз наведених вище норм дає обґрунтовані підстави для висновку про наявність права на оскарження ухвали суду про задоволення заяви позивачки, поданої у рамках статті 383 КАС України, позаяк таке судове рішення ухвалюється судом у формі окремої ухвали, яка може бути оскаржена окремо від рішення суду відповідно до пункту 23 частини першої статті 294 КАС України.

Водночас, ні положенням статті 383, ні статтею 294 КАС України не передбачено можливості оскарження ухвали суду першої інстанції, якою встановлена відсутність протиправності дій відповідача.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, оскільки нормами КАС України не передбачено права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої у порядку статті 383 КАС України.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 є необґрунтованою, правильне застосовування пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 слід відмовити.

Крім того, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції враховано висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.07.2020 у справі № 816/1861/17 і суд не вбачає підстав для відступу від такого.

Щодо оскарження позивачем ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2022, Суд звертає увагу скаржниці на положення частини другої статті 328 КАС України, відповідно до якої, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку. Проте ухвала першої інстанції апеляційним судом не переглянута.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2022 у справі № 140/1555/22.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

СуддіЛ.Л. Мороз А.І. Рибачук А.Ю. Бучик