Справа № 540/1165/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1165/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.01.2022 №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «ШБУ» не погоджується з податковим повідомленням-рішенням № від 18.01.2022 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість та вважає його таким, що прийнято контролюючим органом необґрунтовано без з`ясування та врахування всіх обставин, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача зазначає, що аналізуючи податкову звітність з податку на додану вартість за червень 2021 року та липень 2021 року, ТОВ «ШБУ» дійшло висновку, що здійснюючи перевірку діяльності товариства перевіряючими було враховано лише ту звітність, за період якої проводилася перевірка а саме: з 01.01.2018 по 30.06.2021. Проте, об`єктивно оцінюючи встановлене порушення, працівники ДПС України повинні були врахувати також податкову звітність з податку на додану вартість за липень 2021 року, оскільки, висвітлені а акті документальної планової виїзної перевірки господарські операції стосуються звітності як за червень так і за липень 2021 року.

Також представник позивача зазначає, що здійснення ТОВ «ШБУ» господарських операцій та в подальшому їх відображення в податковій звітності не порушено розрахунків з бюджетом. В даному випадку, наявне тільки невідповідність подання звітності з податку на додану вартість, оскільки, податкове зобов`язання сплачено в повній мірі у липні 2021 року, а повторне нарахування платнику податку податкового зобов`язання з податку на додану вартість приведе до подвійного оподаткування.

Відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов, згідно якого представник відповідача зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає, та не погоджується з доводами позивача, вважає що позов не підлягає задоволенню, з підстав зазначених в акті перевірки.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що його зміст повністю ідентичний змісту акту про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеське шляхо-будівельне управління», на підставі якого винесене оскаржуване повідомлення-рішення та ніяких заперечень по суті позову, відповідачем не наведено.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року відкрито провадження у справі №540/1165/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення за правилами загального позовного провадження.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022 року, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та віднесено на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справі між суддями від 07.07.2022 року справу №540/1165/22 передано для розгляду головуючому судді Марину П.П.

Ухвалою суду від 12.07.2022 року прийнято до провадження справу №540/1165/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення. Розгляд справи №540/1165/22 розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року продовжено строк підготовчого провадження до 30 днів.

Ухвалою суду від 03.10.2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні призначеному на 17.10.2022 року на 10:00 сторони участі не приймали.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 03.11.2022 року поновлено судовий розгляд справи для з`ясування обставин, які потребують додаткової перевірки, витребувано письмові докази та зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

В судовому засіданні, призначеному на 10.11.2022 року сторони участі не приймали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України. Заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надали.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 17.11.2022 року поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських об`єднань 30.03.2009 року, номер запису: 0000839, основним видом економічної діяльності підприємства є будівництво доріг та автострад (код 42.11). (а.с. 12-22)

На підставі направлень виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області від 22.10.2021 №14485/15-32-07-01-15, від 22.10.2021 №14483/15-32-07-01-15, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 21.10.2021 №7609-п «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від № 6336-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ШБУ» проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління» (далі скорочена назва ТОВ «ШБУ») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2018 по 30.06.2021, валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 30.06.2021, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з період з 01.01.2018 по 30.06.2021, іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатом якої складено акт від 11.11.2021 року №24565/15-32-07-01-17/36191005. (а.с. 24-55)

У висновках акту перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «ШБУ»:

п. 187.1 статті 187 п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет на загальну суму 666 667 грн, у т.ч. за червень 2021 року на суму 666 667 грн.

Представником позивача до Головного управління ДПС в Одеській області подані заперечення на акт перевірки від 11.11.2021 року №24565/15-32-07-01-. (а.с. 56-61).

За результатом розгляду заперечень, Головним управлінням ДПС в Одеській області висновки акту залишено без змін, визнано вину платника (лист від 11.01.2022 року №302/КПР/15-32-07-01-06) (а.с. 62-67).

На підставі зазначеного акту перевірки від 11.11.2021 року №24565/15-32-07-01-17/36191005 ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення - рішення:

№ від 18.01.2022 року, яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 666667,00 грн та застосовна штрафну санкцію в розмірі 166666,75 грн.

Позивач, вважаючи, що висновки, викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.185 п.14.1. ст.14 ПКУ встановлено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.202. п.14.1. ст.14 ПКУ продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1. ст.135 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом (п.п. 14.1.156-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно з п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, в акті перевірки посадовими особами відповідача зазначено, що проведеною перевіркою відображеного показника у колонці Б рядка 1 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 відсотків, крім ввезення товарів на митну територію України» за період з 01.01.2018 по 30.06.2021 у загальній сумі 224 935 310 грн. на підставі таких документів: Декларацій з податку на додану вартість, податкових накладних, розрахунків коригувань до податкових накладних, реєстрів виданих податкових накладних, виписок банку, оборотних сальдових відомостей по рахункам: 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 377 «Розрахунки з іншими дебіторами», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 641 «Розрахунки за податками», 643 «Податкові зобов`язання», банківських виписок встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 01 Декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну, територію України» на загальну суму 666 667 грн, у т.ч. червень 2021 року на суму 666 667 грн.

На порушення п. 187.1 статті 187 Податкового Кодексу України від 02 рудня 2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, ТОВ «ШБУ» заниженні податкові зобов`язання від надання в оренду майна ТОВ «Чорномортрансбуд» на загальну суму 666 667 грн, у т.ч. за червень 2021 року на суму 666 667грн.

Судом встановлено, що між ТОВ «Чорномортрансбуд» (Орендар) та ТОВ «Одеське шляхо-будівельне управління» укладено договір оренди майна від 31.05.2021 року №31/05, перелік майна, а також його особливі характеристики визначаються в додатку №1, що є невід`ємною частину цього договору.

01.06.2021 року складено акт приймання передачі майна №1, відповідно до пункту 3.1 Договору оренди майна від 31.05.2021 року №31/05 орендодавець передав, а орендар прийняв майно у кількості 64 одиниці на загальну вартість 4000000,00 грн.

Оплата від ТОВ «ЧТБ» на користь ТОВ «ШБУ» здійснена 09.07.2021 року відповідно до платіжного доручення №153.

01.07.2021 року ТОВ «ШБУ» складено податкову накладну №1 на суму 4000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 666666,67 грн. за оренду будівельних машин та устаткування згідно договору оренди майна №01/06 від 01.06.2021 р.

Так, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача, викладені в акті перевірки стосовно того, що ТОВ «ШБУ» складено податкову накладну №1 від 01.07.2021 року з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в даному випадку першою є подія фактичної передачі майна в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі складеним 01.06.2021 року №1 та податкову накладну слід було скласти 01.06.2021 року.

Разом з тим, позивач підтверджує тай факт, що зазначена операція не включена до складу податкових зобов`язань в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2021 року.

Такі дії позивача дійсно призвели до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у червні 2021 року.

Між тим, з податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року (реєстраційний номер документа від 19.08.2021 року) вбачається, що ТОВ «ШБУ» задекларовано обсяг постачання (без ПДВ) на суму 53663381 грн та суму податку на додану вартість за липень 2021 року на суму 10732676 грн.

Відповідно до рядка 18 вказаної декларації позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до бюджету склало 1419409 грн.

Згідно з платіжними дорученнями №15454 від 18.08.2021 року та №15527 від 27.08.2021 року задеклароване позитивне значення в розмірі 1419409 грн позивачем сплачено в повному обсязі та своєчасно.

Також, як вбачається з розділу І реєстру податкових накладних «видані податкові накладні» позивачем в липні 2021 року складено податкових накладних на суму 53663381,35 грн (база оподаткування), сума ПДВ 10732676,31 грн, що відповідає задекларованому значенню у податковій декларації з ПДВ за липень 2021 року.

До зазначеного реєстру включено і податкову накладну №1 від 01.07.2021 року на суму постачання 4000000,00 грн, в т.ч. ПДВ 666666,7 грн.

В свою чергу, суд зазначає, що в п.п. 3.1.2.4 Акту перевірки від 11.11.2021 року №24565/15-32-07-01-17-36191005 встановлено порушення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, а саме В ході перевірки встановлено, що в порушення п.201.1, п.201.2 статті 201 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), ТОВ «ШБУ» не складено та не зареєстровано податкову накладну на покупця ТОВ «Чорномортрансбуд» на суму 666 667 грн., у т.ч. червень 2021 року на суму 666 667 грн.

Отже, судом встановлено, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 666666,7 грн, які виникли у червні 2021 року внаслідок здійснення господарської операції з надання в оренду майна задекларовано позивачем у липні 2021 року та сплачено в серпні 2021 року в повному обсязі в сумі, яка належала до сплати до бюджету за результатом господарської діяльності позивача за липень 2021 року.

Між тим, про те, що ТОВ «ШБУ» задекларовано суму 666666,7 грн саме за означеною господарською операцією податковому органу було достеменно відомо з заперечень до акту перевірки, проте не надано належної оцінки при їх розгляді.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи представника позивача, щодо того, що сплата визначеного відповідачем податкового зобов`язання з ПДВ за червень 2021 року (основного платежу) в розмірі 666666,7 грн призведе до подвійного оподаткування однієї й тієї ж операції.

При цьому, суд констатує, що саме обов`язок платника правильного заповнення податкової звітності та достовірного декларування податкового зобов`язання кореспондує іншому обов`язку - належного ведення обліку результатів господарської діяльності та правильного відображення у бухгалтерському обліку відповідних операцій.

В даному випадку платником податку допущено порушення ведення бухгалтерського обліку результатів господарської діяльності, внаслідок чого несвоєчасно складено податкову накладну, що в свою чергу призвело до некоректного відображення в податковій звітності податкових зобов`язань з ПДВ, а саме не в податковій декларації з податку на додану вартість за червень, а в податкові декларації з ПДВ за липень 2021 року.

В свою чергу, пунктом 54.1 статті 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Так, податковим органом, керуючись п. 123.2 статті 123 ПК України, прийнято податкове повідомлення рішення № від 18.01.2022 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 853333,75 грн, в т. ч. основний платіж 666667,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 166666,75 грн.

Відповідно до п. 123.2 ст. 123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України Вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Між тим, відповідно до обставин даної справи податкові зобов`язання в сумі 666667,00 грн ТОВ «ШБУ» задекларовані в наступному звітному періоді, а отже заниження податкових зобов`язань в цілому не відбулось, а фактично склалась ситуація щодо несвоєчасної сплати таких податкових зобов`язань, внаслідок порушення ведення бухгалтерського обліку господарських операцій.

Крім того, суд вважає необґрунтованими застосування податковим органом до позивача санкції, яка встановлена за умисно вчинені дії, оскільки матеріали перевірки не містять доказів та обґрунтувань умисних дій позивача в даному випадку, яку корисну мету переслідував позивач складаючи несвоєчасно податкову накладну та, як наслідок, порушуючи ведення бухгалтерського обліку враховуючи те, що результатом декларування і за червень 2021 року і за липень 2021 року є позитивне значення р. 18 декларації, яке підлягає сплаті до бюджету, а саме 33371,00 грн та 1419409,00 грн та своєчасно, в повному обсязі сплачені, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Таким чином, враховуючи те, що податкові зобов`язання з податку на додану вартість відображені в податковій декларації з податку на додану вартість в сумі 666667,00 грн в наступному звітному періоді, а саме за липень 2021 року та сплачено позитивне значення р.21 цієї декларації, та відсутність доказів щодо наявності умислу позивача на вчинення встановленого відповідачем порушення, суд дійшов висновку щодо протиправності податкового повідомлення рішення від 18.01.2022 року №001040701 в частині визначення основного платежу на всю суму 666667,00 грн та в частині штрафних (фінансових) санкцій на суму 100000,05 грн.

Таким чином, по податкового повідомлення рішення від 18.01.2022 року №001040701 є правомірним в частині застосування до ТОВ «ШБУ» штрафної (фінансової) санкції в розмірі 10% від суми визначеного податкового зобов`язання, що складає 66666,70 грн.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийняті оскаржуване рішення щодо збільшення податкового зобов`язання з податку на дану вартість є частково обґрунтованими.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 12500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16954 від 11.02.2022 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління» слід стягнути 11500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське шляхо-будівельне управління" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення рішення від 18.01.2022 року №001040701 в частині визначення основного платежу на суму 666667,00 грн та в частині штрафних (фінансових) санкцій на суму 100000,05 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 44104032) за рахунок його бюджетних асигнувань на корить товариства з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління» , адреса: вул. Привокзальна, 1, смт Біла Криниця, Великоолександрівський район, Херсонська область, 74112) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11500,00 грн (одинадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Одеське шляхо-будівельне управління» , адреса: вул. Привокзальна, 1, смт Біла Криниця, Великоолександрівський район, Херсонська область, 74112)

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин