Справа № 679/990/22
Суддя: Безкровний І. Г.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/31/2022
Справа № 679/990/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Волос І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ярмольчук В.С., звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначається, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00000869 від 31.08.2022 на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8500 грн. У цій постанові зазначається, що 05.07.2022 о 10:41 год. у Рівненський області на автошляху Н-25 км 207+225 зафіксовано транспортний засіб КАМАЗ 6520 із реєстраційним номером НОМЕР_1 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7,2% (1,886 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон.

Проте така постанова, на думку позивача, є незаконною та необґрунтованою, оскільки останній не допускав порушень чинного законодавства.

Так, транспортний засіб під його керуванням є спеціалізованим вантажним бетонозмішувачем-С, а тому його фактична дозволена маса для здійснення дорожнього перевезення без спеціального дозволу складає 40 тон. Вказаний автомобіль переданий у користування для Приватного підприємства «Славутський бетонно-розчинний завод».

01.04.2022 між вказаним підприємством та Сільськогосподарським приватним підприємством «Розвазьке» був укладений договір поставки № 9/22, на виконання якого ПП «Славутський бетонно-розчинний завод» 05.07.2022 здійснило поставку бетону марки М300 у кількості 5,5 м3. Цього дня були здійснені шість аналогічних рейсів, зокрема автомобілем КАМАЗ 6250 із реєстраційним номером НОМЕР_2 , на якому було проведене зважування бетону в кількості 5,5 м3, виписана податкова накладна та товарно-транспортна накладна, відповідно до якої загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, а без вантажа складала 12950 кг, адже згідно з ДСТУ Б В.2.7-176:2008 вага важкого бетону складає від 2000 кг до 2500 кг. Отже, максимальна вага бетону становила 11000 кг, а загальна вага транспортного засобу з вантажем могла становити до 23950 кг. Тобто, вага транспортного засобу була на 16 тон менше дозволеної.

Таким чином, при перевезенні вантажу перевищення вагових параметрів автомобіля були відсутні.

Крім того, оскаржувана постанова не містить інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, тобто незрозуміло, від яких показників маси відштовхувалася уповноважена особа під час винесення постанови. Відповідач не надав документів, які б містили інформацію про вагу автомобілів, визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування, невідома вага на здвоєну вісь.

Також всупереч вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, оскаржувана постанова не містить даних щодо: марки, моделі, державного номерного знаку причепу; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; повної маси транспортного засобу; ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей); фактичної міжосьової відстані; фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

При цьому оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, також не надано доказів на підтвердження перевищення встановленої законодавством вагової норми.

Позивач звернув увагу, що редакція п. 22.5 ПДР України, де вказане обмеження ваги на трьохвісні автомобілі до 26 тон, почне діяти з 31.12.2021, а отже її неможливо застосувати до правовідносин, які виникли 05.07.2022.

Водночас у оскаржувані постанові вага автомобіля менше допустимої ваги, яка діє на сьогоднішній день.

Відповідачем не доведено факту перевищення допустимої ваги згідно з п. 22.5 ПДР України в редакції, чинній на момент здійснення перевезення, а також не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортного засобу, вказану у товарно-транспортній накладній від 05.07.2022.

Враховуючи наведені та відсутність належних та допустимих доказів, які поза розумнім сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, позивач вважає, що відповідачем не доведено наявність у його діях складу відповідного адміністративного правопорушення.

Таким чином, позивач просив: 1) визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00000869 від 31.08.2022 про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн за ст. 132-1 КУпАП; 2) судові витрати покласти на відповідача.

05.10.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін на 17.10.2022, а також запропоновано відповідачу надати відзив на позов із доказами, що підтверджують заперечення проти позову (а.с. 20).

14.10.2022 представником відповідача був поданий до суду відзив на позов разом із заявою про поновлення строку на його подання. Крім іншого, представник відповідача зазначає, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової. Жодних доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від адміністративної відповідальності позивачем не надано. Передача позивачем автомобіля КАМАЗ 6520 із реєстраційним номером НОМЕР_1 у користування ПП «Славутський бетонно-розчинний завод» без оформлення відповідно до вимог законодавства останнього як належного користувача не звільняє позивача як суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, від відповідальності. Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) технічний засіб, яким здійснено фото, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі. Перевищення нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням похибки вимірів вагових та габаритних параметрів, зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримано і відображено в оскаржуваній постанові з урахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10% щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16% щодо навантаження на осі, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:20l0 (OIML R 134-1:2006, IDT). Також, в оскаржуваній постанові містяться відомості про формулу розрахунку відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами яка має наступний вигляд: *% перевищення = ((Xфакт - Xнорм похибка пристрою)/Xнорм)*100%. Отже, відповідний розрахунок з огляну на вказану форму виглядає наступним чином: ((30984-26000-10%*30984)/26000)*100%=7,2%. Таким чином, оскаржувана постанова містить усі необхідні відомості та у повній мірі відповідає вимогам діючого законодавства, позаяк її зміст оскаржуваної відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 1321 КУпАП. Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. Основним доказом вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення є автоматично внесені до автоматично сформованої оскаржуваної постанови показання технічних приладів, технічних засобів, що працюю в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначені докази були долучені до відзиву, а саме: 1) фотографії транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками); 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформовано автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем. При цьому технічні засоби фіксації відповідають вимогам чинного законодавства, що підтверджується доданими до відзиву копіями сертифікату відповідності та експертного висновку. З огляду на це представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 26-28, 29-30, 35-47).

17.10.2022 ухвалою судді був поновлений пропущений відповідачем строк на подання відзиву та прийнятий поданий представником відповідача відзив на позов разом із доданими до нього документами. Водночас розгляд справи 17.10.2022 не відбувся у зв`язку із оголошеною у Хмельницькій області повітряною тривогою, а новою датою судового засідання було визначене 01.11.2022 (а.с. 55).

17.10.2022 розгляд справи не відбувся через оголошення у Хмельницькій області повітряної тривоги, і судове засідання було призначене на 01.11.2022 (а.с. 56).

01.11.2022 розгляд справи знову не відбувся через оголошення у Хмельницькій області повітряної тривоги, і судове засідання було призначене на 14.11.2022 (а.с. 92).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань не надали. При цьому, з огляду на положення ч. 5 ст. 205 КАС України суд вважає, що в даному випадку неявка сторони позивача жодним чином не перешкоджає розгляду справи.

Будь-хто із представників відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Водночас судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Мельник Н.П. про відкладення розгляду справи.

Розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням всі надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АА № 00000869 від 31.08.2022 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, 05.07.2022 о 10:41 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ 6520 із реєстраційним номером НОМЕР_1 допустив рух цього транспортного засобу у Рівненський області на автошляху Н-25 на ділянці км 207+225 із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищенням загальної маси транспортного засобу на 7,2% (1,886 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) та безпекою на наземному транспорті Василенко Іриною Володимирівною була винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Також у постанові зазначаються фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь, 3 вісь; відстань між вісями №№ 1-2 3580 мм; відстань між вісями №№ 2-3 1420 мм; навантаження на вісь № 1 8580 кг; навантаження на вісь № 2 11599 кг; навантаження на вісь № 3 10805 кг; загальна маса 30984 кг (а.с. 6, 7).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ моделі 6520 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , вказаний транспортний засіб є спеціальним вантажним бетонозмішувачем, максимальна маса якого складає 33100 т, а маса без навантаження 12950 т (а.с. 8).

Відповідно до договору поставки № 9/22 від 01.04.2022, укладеного між Сільськогосподарським приватним підприємством «Розвазьке» та Приватним підприємством «Славутський бетонно-розчинний завод», останній зобов`язався поставити СГПП «Розвазьке» бетон М100, М150, М200, М250, М300, М350, М400 код УКТ ЗЕД 3824 та цементний розчин М50, М75, М100, М150 (п. 1.1). Відвантаження продукції здійснюється автотранспортом продавця або самовивозом на підставі заявки покупця (п. 4.1). Відвантаження товару здійснюється після надходження оплати в повному обсязі на р/р продавця або по факту отримання продукції (п. 4.2) (а.с. 10-11).

У видатковій накладній № 235 від 05.07.2022 вказано, що покупець СГПП «Розвазьке» придбав у постачальника ПП «Славутський бетонно-розчинний завод» бетон у кількості 33 м3 вартістю 66000 грн (а.с. 6).

Згідно з товарно-транспортною накладною № 235/1 від 05.07.2022 у ній зазначаються наступні відомості: 1) автомобіль: КАМАЗ 6520 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; 2) параметри транспортного засобу: довжина 8800 мм; ширина 2500 мм; висота 3800 мм; вага без вантажу 12,950 т; вага з вантажем 23,95 т; 3) автомобільний перевізник, замовник та вантажовідправник: Приватне підприємство «Славутський бетонно-розчинний завод»; 4) вантажоодержувач: Приватне підприємство СГПП «Розвазьке»; пункт завантаження: м. Славута, вул. Військова, 21-Е; найменування вантажу: бетон М 300 масою 23,95 т (а.с. 9).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів, якщо це трьохвісні вантажні автомобілі допускається у разі, коли їх фактична маса не перевищує 25 т на дорогах державного значення (26 т для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 т) та 21 т на дорогах місцевого значення.

Стаття 1321 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. Частина друга цієї статті передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, і тягне за собою накладення штрафу: в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Подія та склад адміністративного правопорушення, які є обов`язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності, належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються скріном екрану перегляду зафіксованої події № 4133063 та інформаційною картою габаритно-вагового контролю, в яких зокрема зафіксовані дані про навантаження загальної маси транспортного засобу, а також фотофіксацією (а.с. 48, 51, 52, 53, 54).

Так, на скріні екрану перегляду зафіксованої події № 4133063 зазначається, що загальна вага транспортного засобу КАМАЗ 6520 із реєстраційним номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 і який є за своїм типом відноситься до трьохвісного транспортного засобу зі здвоєними колесами, складає 30984 т, що на 7,2% перевищує вагові норми за параметром загальної маси транспортного засобу (26 т).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги (п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019).

У постанові серії АА № 00000869 від 31.08.2022, за якою на позивача накладене адміністративне стягнення, усі вказані параметри належного позивачу транспортного засобу зазначені.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається зокрема у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у таких справах є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

Слід звернути увагу, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічних регламентів засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 163 від 24.02.2016, на підтвердження чого представником відповідача надані копії сертифіката перевірки типу, копії сертифікатів відповідності, а також копію експертного висновку (а.с. 48, 49, 50, 51).

Надані позивачем документи не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 1321 КУпАП, зафіксованої в автоматичному режимі, а отже, враховуючи, що сам по собі факт перевищення нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, позаяк габаритно-ваговий контроль проведений із дотриманням передбачених законом вимог та використанням під час його проведення належного технічного приладу, суд дійшов висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови.

При цьому оскаржувана постанова містить всю необхідну інформацію, передбачену ст. 283 КУпАП як Законом України, а саме: про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, зафіксований у момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким в автоматичному режимі здійснено фотофіксацію правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки, що настають у разі несплати штрафу; адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації тощо.

Також в оскаржуваній постанові згідно з вимогами п. 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27.12.2019, міститься інформація про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні. Нормативні габаритно-вагові параметри в постанові зазначаються шляхом посилання на п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Водночас суд погоджується з представником відповідача, що положення Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МІУ № 512 від 27.09.2021 № 512, затверджують лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Винесена відповідачем постанова в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 Інструкції.

У той же час безпосередньо стосовно вимог до змісту постанови необхідно керуватися виключно вимогами ст. 283 КУпАП.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України № Н-35267-18 від 30.01.2009 вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Відтак, у випадку, якщо Інструкцією передбачений порядок дій чи додаткові вимоги до рішення суб`єкта владних повноважень, не визначені законом та які ним безпосередньо не вимагаються, поведінка суб`єкта, який діє на виконання норм Конституції та законів України, не може бути поставлена під сумнів, а його рішення, зокрема постанова, у випадку відповідності її Конституції України та законам України, не може бути скасована лише з тих міркувань, що норми підзаконного акту передбачають інший порядок її оформлення.

Доводи позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, підтверджується товарно-транспортною накладною, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до змісту абз. 27 гл. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від № 363 від 14.10.1997, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у наступних постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду: від 13.09.2022 у справі № 279/438/22; від 18.10.2022 у справі № 279/366/22; від 18.10.2022 у справі № 279/444/22; від 18.10.2022 у справі № 279/660/22, з якими суд першої інстанції погоджується.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 зазначається, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Водночас Європейський суд з прав людини у п. 58 свого рішення «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, суд вважає правомірними дії відповідача під час розгляду зазначеної справи про адміністративне правопорушення, а винесену відповідачем постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною, а отже суд дійшов висновку про необхідність залишення постанови відповідача без змін та відповідно відмови у задоволенні вказаної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72-77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня складення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом десяти днів із дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача: адвокат Ярмольчук Віталій Сергійович (РНОКПП НОМЕР_4 ; місце роботи: Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Грушевського, 16/1).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845; місцезнаходження: м. Київ, просп. Перемоги, 14).

Суддя І.Г. Безкровний