Справа № 620/7198/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7198/21 Головуючий у І інстанції - Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо відмови у обчислені та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 74% від грошового забезпечення з 05 березня 2019 року по 03 грудня 2020 року згідно довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1, на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 у справі № 620/1918/19 та від 29.04.2021 у справі № 620/2439/21;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області щодо відмови у обчислені та виплаті ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробування ядерної зброї з 04 грудня 2019 року в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655 наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 у справі № 620/1918/19 та від 29.04.2021 у справі № 620/2439/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області відповідно до статей 3, 6, 19, 46, 92 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» провести перерахунок і забезпечити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 грудня 2020 року в розмірі 74% від грошового забезпечення згідно рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року у справі № 620/3627/18 та від 24.11.2020 у справі № 620/4829/20 на підставі довідки від 18.05.2020 № ФЧ61655 наданої ІНФОРМАЦІЯ_1: посадовий оклад - 5920,00 грн., оклад за військове звання - 1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 3700,00 грн., премії у розмірі 35% від посадового окладу - 2072,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 80% - 8880,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) 15% - 888,00грн., без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області відповідно до статей 3, 6, 19, 46, 92 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» провести перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при випробування ядерної зброї з 04 грудня 2019 року в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки від 18.05.2020 № ФЧ61655 наданої Чернігівським області центром комплектування та соціальної підтримки: посадовий оклад 5920,00 грн., оклад за військове звання -1480,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 3700,00 грн., премії у розмірі 35% посадового окладу - 2072,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 80% - 8880,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними виробами, носіями, документами) 15% - 888,00 грн., без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що відмова Відповідача перерахувати пенсію на підставі оновленої довідки, є протиправною, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання пенсії із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 28 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років з 01.04.2019 по 03.12.2020 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 по 03.12.2020 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з розрахунку 74% грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по 2 групі інвалідності, з 04.12.2020 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655 про розмір грошового забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 по 2 групі інвалідності, з 04.12.2020 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з розрахунку 80% грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

13 липня 2022 року до суду першої інстанції надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 620/7198/21, в якій просив: змінити спосіб виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 по 2 групі інвалідності, з 04.12.2020 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з розрахунку 80% грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 нараховану пенсію по 2 групі інвалідності, з 04.12.2020 по 30.11.2021 на підставі оновленої довідки від 18.05.2021 № ФЧ61655, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, з розрахунку 80% грошового забезпечення в сумі 58 985,91 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 620/7198/21 відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 620/7198/21 задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим Виконавцем у заяві про зміну способу і порядку виконання судового рішення, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відзиву Відповідача на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду в даній адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини, які обумовили подання вказаної заяви не є винятковими, які б вказували про ускладнення або неможливість виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд першої інстанції вірно встановив, що на виконання рішення суду у справі № 620/7198/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено відповідний перерахунок пенсії Позивачу, сума якої визначена в розмірі 58985,91 грн., проте виплата вказаних коштів не проведена.

Даний факт підтверджено інформацією, викладеною у відзиві Відповідача на заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 620/7198/21.

Відтак, Відповідачем вказане рішення суду належно виконано не було, що не спростовано останнім під час апеляційного розгляду справи.

Частинами першою, третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п. 10 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Наведені норми не містять конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Так, під зміною способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ст.ст. 5, 245 КАС України визначено способи захисту порушеного права особи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі № 281/1820/14-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при розгляді даної справи.

Зобов`язання Відповідача вчинити певні дії і стягнення з Відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів Позивача, які обираються Позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що Заявник просив змінити не спосіб і порядок виконання рішення суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Кабінетом Міністрів України 22.08.2018 прийнято Постанову № 649 про "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду; встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

В п. 1 Порядку № 649 вказано, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно із п. 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку № 649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Таким чином, Відповідач при виконанні рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

При цьому, колегія суддів враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не заперечує свого обов`язку виплатити суму заборгованості по перерахованій пенсії Позивачу, а лише вказує на те, що така виплата буде здійснена в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

Колегія суддів зазначає, що такі обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України, а навпаки вказують на те, що така зміна призведе до зміни способу судового захисту у цій справі, що суперечить цільовому призначенню даного процесуального інституту та наведеним вище правовим висновкам Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду в даній адміністративній справі, з чим погоджується колегія суддів.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції процесуальних та матеріальних норм права необґрунтованими.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 17.11.2022 року.