Справа № 280/5154/22
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Справа № 280/5154/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) (70002, Запорізька обл., м. Вільнянськ, вул. Каштанова, буд. 1, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) (далі відповідач 1), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

зобов`язати Державну установу Вільнянська виправна колонія (№ 20) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, за період з 24.02.2022 року по 31.05.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням виплачених сум;

зобов`язати Державну установу Вільнянська виправна колонія (№ 20) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно пропорційно відпрацьованому часу, починаючи з 01.06.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що починаючи з 21.02.2014 року проходить службу в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» та починаючи з 14.07.2014 року обіймає посаду молодшого інспектора-кінолога відділу охорони ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)». Зазначає, що 22.07.2022 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату йому додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Зазначає, що листом відповідача від 11.08.2022 року № 6/8-1617 надано відповідь стосовно звернення громадянина ОСОБА_1 та вказано, що начальником Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» було винесено наказ від 24.05.2022 року № 87/ОС-22 про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу в розмірі 30 тисяч гривень щомісяця у межах виділеного фінансування та визначеної пропорційно фактично відпрацьованому часу несення служби, розрахованого у годинах, за період з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року. Вказує також, що згідно довідки по ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» зазначено, що молодшому інспектору-кінологу відділу охорони ОСОБА_1 додаткова винагорода виплачена у травні 2022 року, згідно наказу № 87/ОС-22 від 24.05.2022 року та зарахована на картковий рахунок 30.05.2022 року, згідно платіжного доручення № 251 від 27.05.2022 року пропорційно відпрацьованому часу, нарахована додаткова винагорода ОСОБА_1 склала 12917,70 грн., в тому числі: військовий збір 193,77 грн. та до виплати 12723,93 грн. Зазначає також, що за період з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року додаткову винагороду на підставі постнови № 168 позивачу було виплачено не в повному обсязі, а саме: пропорційно відпрацьованому часу в розмірі 12917,70 грн. Стверджує також, що починаючи з 26.04.2022 додаткову винагороду на підставі Постанови №168 позивачу не було нараховано та виплачено взагалі. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 04.10.2022 вх.№37999 посилається на те, що згідно наказу № 87/ОС-22 від 24.05.2022 особам рядового та начальницького складу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 тисяч гривень щомісяця у межах виділеного фінансування та визначеної пропорційно фактично відпрацьованому часу несення служби, розрахованого у годинах, за період з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року. Вказує, що на момент звернення з позовом ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода за період з 26.04.2022 по 10.06.2022 згідно наказу № 133/ОС-22 від 16.08.2022 в розмірі 30 тисяч гривень, виходячи із відпрацьованого часу. Зазначає також, що сукупний аналіз вищевказаних норм та зворотній порядок дії застосування змін до Постанови № 168 передбачає, що з врахуванням пункту 8 Порядку № 925/5, додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, підлягає виплаті пропорційне відпрацьованого часу з 24 лютого 2022 року, що було зроблено відповідачем. Вказує, що на підставі наказу № 133/ОС-22 від 16.08.2022 було здійснено нарахування додаткової винагороди відповідно до вимог Постанови № 168 за період з 26.04.2022 р. по 10.06.2022 р. особам рядового та начальницького складу, у т.ч ОСОБА_1 , у т.ч.: за період з 26.04.2022 по 31.05.2022 за відпрацьованих 114 год. сумі 5423,85 грн., до виплати - 4596,48 грн.; за період з 01.06.2022 р. по 10.06.2022 р. за відпрацьованих 46 год. в сумі 2261,85 грн., до виплати - 1916,82 грн. Вказує, що відповідачем вчинені дії щодо нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди в порядку та розмірі, передбаченому Постановою № 168. На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 27.10.2022 у задоволенні клопотання Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) про залишення позовної заяви без руху у даній справі, - відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

ОСОБА_1 з 21.02.2014 року проходить службу в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», з 14.07.2014 позивач обіймає посаду молодшого інспектора-кінолога відділу охорони ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)».

Державна установа «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» розташована на території Вільнянської міської територіальної громади.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до пунктів 1 і 5 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) (зі змінами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350) з 24.02.2022 на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», установлено додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

20.05.2022 Міністерство юстиції України надіслало на адресу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, Міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань лист за № 38144/16.3.2/32-22, в якому зазначило: «Виплата винагороди здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби особи рядового чи начальницького складу, де він призначений на штатну посаду, на підставі наказів такого органу, установи, в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу, установи, при цьому рішення щодо виплати такої винагороди керівникам органів та установ приймається за погодженням Державного секретаря. Розмір додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, які несуть службу в органах і установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).»

Начальником Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» було винесено наказ від 24.05.2022 року № 87/ОС-22 про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу в розмірі 30 тисяч гривень щомісяця у межах виділеного фінансування та визначеної пропорційно фактично відпрацьованому часу несення служби, розрахованого у годинах, за період з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року.

Згідно довідки по ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» зазначено, що молодшому інспектору-кінологу відділу охорони ОСОБА_1 додаткова винагорода виплачена у травні 2022 року, згідно наказу № 87/ОС-22 від 24.05.2022 року та зарахована на картковий рахунок 30.05.2022 року, згідно платіжного доручення № 251 від 27.05.2022 року пропорційно відпрацьованому часу. Нарахована додаткова винагорода ОСОБА_1 склала 12917,70 грн., в тому числі: військовий збір 193,77 грн. та до виплати 12723,93 грн., за фактичну кількість годин несення служби - 314 годин.

Крім того, начальником Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» було винесено наказ від 16.08.2022 року № 133/ОС-22 про виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу в розмірі 30 тисяч гривень щомісяця у межах виділеного фінансування та визначеної пропорційно фактично відпрацьованому часу несення служби, розрахованого у годинах, за період з 26.04.2022 року по 10.06.2022 року.

22.07.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату йому додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У листі від 11.08.2022 року № 6/8-1617 відповідач посилався на лист Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 23.05.2022 року № 3.3- 1385/Е та зазначив, що додаткова винагорода виплачена пропорційно відпрацьованому часу.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними щодо ненарахування і невиплати йому додаткової винагороди з 24.02.2022 року по 25.04.2022 року в повному обсязі та щодо невиплати грошової винагороди, починаючи з 26.04.2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначені Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України».

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

Згідно з частиною другою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2 і 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі державні органи).

Згідно з пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.03.2018 за № 377/31829 (далі Порядок № 925/5), грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, п. 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року до згаданої постанови № 168 від 28 лютого 2022 року були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів та поліцейським доповнено словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.

При цьому, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01 липня 2022 року до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01 липня 2022 року, установлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01 червня 2022 року.

Тобто, з 01 червня 2022 року право на отримання щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000, 00 грн. залишилось лише у тих співробітників, які несуть службу в межах територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). При цьому, право співробітників Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, залишилось незмінним.

У цій справі судом встановлено, що позивач у період з 24 лютого 2022 року по час звернення із позовною заявою до суду проходить службу в Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», тобто на території Вільнянської міської територіальної громади Запорізької області.

Суд зазначає, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06 березня 2022 року, Запорізька область (без визначення окремих територіальних громад та населених пунктів) була включена до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка.

За таких обставин, суд робить висновок, що у період з 24 лютого 2022 року позивач набув право на отримання додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, оскільки проходив службу в межах адміністративно-територіальної одиниці (Запорізька область), на території якої надавалася допомога в рамках Програми єПідтримка.

Разом з тим, судом встановлено, що в подальшому положення Постанови №168 також зазнали змін щодо порядку додаткової винагороди.

Так, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 №754 внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме в абзаці першому:

слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»;

після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 №754, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме у пункті 1: 1) в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Суд зазначає, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

При цьому, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, у редакціях наказів № 105 від 01.06.2022, № 113 від 10.06.2022, № 119 від 14.06.2022, Вільнянська міська територіальна громада (м. Вільнянськ) з 01.06.2022 до 10.06.2022 була включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Проте, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, із змінами згідно наказів № 134 від 24.06.2022; № 138 від 29.06.2022; № 143 від 01.07.2022; № 147 від 08.07.2022; № 152 від 14.07.2022; № 159 від 19.07.2022; № 169 від 27.07.2022; № 188 від 17.08.2022; № 193 від 26.08.2022 з 11.06.2022 до дня звернення позивача з позовом до суду (30.08.2022) не була включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Таким чином, з 11 червня 2022 року позивач втратив таке право, оскільки до дня звернення з даним позовом до суду (30.08.2022) проходив службу в межах територіальної громади, яка не включена до переліку громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

З урахуванням викладеного, позивач мав право на отримання додаткової винагороди, відповідно до Постанови №168, у період з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно.

Щодо розміру додаткової винагороди, суд зазначає наступне.

Так, з наданих відповідачем пояснень, судом встановлено, а позивачем не надано доказів протилежного, що ОСОБА_1 проводилось нарахування додаткової винагороди, а саме:

за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 в розмірі 1518,10 грн., за фактичний час несення служби 34 години;

за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 в розмірі 8066,00 грн., за фактичний час несення служби 200 годин;

за період з 01.04.2022 по 25.04.2022 в розмірі 3333,60 грн., за фактичний час несення служби 80 годин;

за період з 26.04.2022 по 31.05.2022 в розмірі 4596,48 грн., за фактичний час несення служби 114 годин;

за червень 2022 року у розмірі 1916,82 грн. за фактичний час несення служби 46 годин.

Тобто, судом встановлено, що додаткова винагорода позивачу виплачувалась, проте не у розмірі 30000,00 грн. щомісячно, а у розмірі відповідно до фактично відпрацьованого часу.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №38144/16.3.2/32-22 виплата винагород здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби особи рядового чи начальницького складу, де він призначений на штатну посаду, на підставі наказів такого органу, установи, в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу, установи, при цьому рішення щодо виплати такої винагороди керівникам органів та установ приймається за погодженням Державного секретаря.

Крім того, у вищевказаному листі Міністерства юстиції України зазначено, що розмір додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу, які несуть службу в органах і установах, визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року, внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, а саме у пункті 1: 1) в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінити словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Тобто, на даний час відсутні нормативні підстави для проведення перерахунку позивача додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн. щомісячно.

Більш того, на переконання суду, словосполучення «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно», яка була первинно передбачена у Постанові №168, не вказує на те, що така додаткова винагорода повинна виплачуватись не залежно від відпрацьованого часу, а лише вказує на те, що така допомога носить щомісячний характер, а не разовий.

Така позиція суду повністю відповідає загальним умовам оплати праці.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно статті 2 Закону України «Про оплату праці», додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці.

Пунктом 8 Розділу І Порядку №925/5, при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця.

Тобто, чинним законодавством України передбачено, що виплата грошового забезпечення (заробітної плати), як основного так і додаткового, проводиться за фактично відпрацьований час, і додаткова винагорода передбачена Порядком №168 не є виключення із загального правила.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що нараховуючи позивачу додаткову винагороду від фактично відпрацьованого часу у відповідному місяці, відповідач діяв правомірно та у відповідності до положень чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) (70002, Запорізька обл., м. Вільнянськ, вул. Каштанова, буд. 1, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 16 листопада 2022 року.

Суддя Л.Я. Максименко