Справа № 620/3560/22
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/3560/22

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач 1), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 04.01.2022 № 77 щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне рахування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 31.12.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно, на думку позивача, відмовив у зарахуванні спірного періоду роботи до загального трудового стажу з підстав наявності недоліків у заповненні трудової книжки, у зв`язку з чим позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача складає 23 роки 3 місяці 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Крім того, просить залучити в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою суду 20.07.2022 залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач 2).

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надіслало до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж 28 років.

Позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якій останній підтримав доводи позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується записом в трудовій книжці, що позивач, зокрема, з 01.08.1986 по 23.11.1988 працював рамщиком в Белгородському ЛПХ ЛЗП «Белгородское», з 12.06.1993 по 16.03.1996 на посаді плотника в ЧППК фірми «РИФ» (а.с. 6-9).

Як вбачається з матеріалів справи та відповідачем не заперечується, позивач 31.12.2021 звертався до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.43-44).

За результатами розгляду заяви від 22.09.2021, відповідачем-2 прийнято рішення від 04.01.2022 № 77 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 3 місяців 28 день. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.1986 по 23.11.1988, оскільки у трудовій книжці слабкий відбиток печатки, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати; з 12.06.1993 по 16.03.1996, оскільки в трудовій книжці відсутні номери та дати наказів про прийом та звільнення та відсутній підпис посадової особи, що засвідчує запис про звільнення (а.с.5).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Відповідно до частин 1 3 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення удень звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд вважає, що не дотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для посадової особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення.

Певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть слугувати беззаперечною підставою для відмови у зарахуванні вказаних період роботи до страхового стажу.

Відповідач не позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058.

Суд звертає увагу, що згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, відповідачі в межах своїх повноважень, зобов`язані розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення позивачу відповідного виду пенсії.

Щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу спірних періодів роботи, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача-2, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для посадової особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення.

Суд зазначає, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачами суду не надано, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем-2 при обрахуванні стажу роботи та не вжито всіх заходів для його перевірки.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача-2 щодо відмови у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності необхідного стажу з огляду не зарахування спірного періоду роботи до загального страхового стажу, враховуючи те, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії не містить інших підстав відмови ніж ті, що зазначались вище та приймаючи до уваги, що відповідачем обраховано загальний страховий стаж позивача, то належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи до загального страхового стражу та призначити позивачу пенсію за віком з дати первинного звернення із заявою.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідачем-2, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій щодо підстав не зарахування до загально стажу роботи спірних періодів.

Позовні вимоги до відповідача-1 не належать до задоволення через неправильно обраний спосіб захисту.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.01.2022 № 77 щодо відмови в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне рахування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 31.12.2021.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-а, м. Чернігів, 14005, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ).

Повне рішення суду складено 17 листопада 2022 року.

Суддя О.Є. Ткаченко