Справа № 200/3537/22
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Справа№200/3537/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13 червня 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 27 липня 2022 року, позивач просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахування при цьому до пільгового стажу на підземних роботах періодів з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року в публічному акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка» та з 17 листопада 2008 року по 18 червня 2021 року в приватному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

14 червня 2022 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

05 серпня 2022 року суд постановив ухвалу про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

16 листопада 2022 року суд постановив ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

Як на час відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 05 травня 2021 року він звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

18 травня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення, яким відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

За розрахунком пенсійного органу страховий стаж позивача становив 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий 23 роки 07 місяців 17 днів.

При цьому відповідач не зарахував позивачеві до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка» з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року.

Позивач не погодився з цим рішенням та оскаржив його в судовому порядку.

08 липня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/6900/21, яким зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка» та повторно розглянути заяву від 05 травня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка».

22 жовтня 2021 року на виконання рішення суду у справі № 200/6900/21 ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянуло заяву про призначення пенсії, зарахувало до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року та прийняло рішення відмовити в призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

В рішенні від 22 жовтня 2021 року відповідач зазначив, що страховий стаж позивача складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий стаж 23 роки 07 місяців 17 днів, тобто так само, як було в попередньому рішенні про відмову в призначенні пенсії.

Позивач доводив, що під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області не зарахувало до підземного стажу період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року. З урахуванням цього періоду підземний стаж становитиме не менше 25 років, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Вважаючи рішення від 22 жовтня 2021 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду.

Позивач вказував на те, що наявність у нього спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, підтверджена належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж.

До того ж пільговий характер роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року підтверджений довідкою Шахтопрохідницького будівельного управління № 3 Треста «Донецькшахтопроходка» від 28 січня 2021 року № 01/004.

Позивач наполягав, що має право на зарахування періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року до пільгового стажу на підземних роботах.

Крім того, позивач вказував на те, що, оскільки його стаж на підземних роботах складає понад 15 років, він має право на призначення пенсії з урахуванням приписів ст. 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345).

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

Відповідач доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Зазначав, що 05 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, за наслідками розгляду якої прийнято рішення про відмову ву призначенні пенсії.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 200/6900/21 заява про призначення пенсії від 05 травня 2021 року розглянута повторно.

При повторному розгляді до пільгового стажу за Списком № 1 зарахований період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року.

До пільгового стажу не зараховані дні простою, відпустки без збереження заробітної плати, прогули.

Відповідач наводив положення ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 та зазначав, що після перерахунку з урахуванням рішення суду пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає 24 роки 08 місяців 22 дні, а тому ОСОБА_1 правомірно відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Просив відмовити в позові.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року відповідач не зарахував до пільгового стажу на підземних роботах.

Крім того, під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії відповідач не врахував період роботи з 01 січня 2021 року по день звернення за призначенням пенсії.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 11 липня 2002 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код: 42169323) зареєстроване як юридична особа, про що до ЄДР внесений відповідний запис; з 11 листопада 2020 року перебуває в стані припинення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» ГУ ПФУ в Донецькій області є правонаступником Покровського ОУ ПФУ та здійснює його функції і повноваження.

05 травня 2021 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Разом з заявою про призначення пенсії, яка зареєстрована за № 2879, позивач надав військовий квиток серії НОМЕР_3 від 17 травня 1993 року; диплом НОМЕР_4 від 29 червня 1992 року; довідку відкритого акціонерного товариства «Трест «Донецькшахтопроходка» від 28 січня 2021 року № 01/004; довідки приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» від 05 травня 2021 року № 281, від 19 березня 2021 року № 37; висновок від 20 червня 1994 року № 02-06/01-165; наказ від 13 липня 1994 року № 64; довідку державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 19 лютого 2021 року № 61арх; довідки відокремленого підрозділу «Шахта Капітальна» державного підприємства «Мирноградвугілля» від 10 лютого 2021 року № 128, від 04 лютого 2021 року № 51, від 10 лютого 2021 року № 129; трудову книжку НОМЕР_5 від 03 липня 1992 року; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по коду 00180841, 32749260; паспорт; картку платника податків.

Під час розгляду заяви позивача пенсійний орган також враховував індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

18 травня 2021 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 Покровське ОУ ПФУ прийняло рішення № 2879 «Про відмову в призначенні пенсії».

Відмовляючи в призначенні пенсії, Покровське ОУ ПФУ виходило з того, що позивач претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року, з 17 червня 1996 року по 02 грудня 1998 року, з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року, з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року, з 17 листопада 2008 року по 04 травня 2021 року.

Покровське ОУ ПФУ зазначило, що за наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий 23 роки 07 місяців 17 днів.

При цьому пенсійний орган не зарахував до роботи на пільгових умовах за Списком робіт і професій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у зв`язку з тим, що уточнююча довідка видана підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, а дані про спеціальний стаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Також до пільгового стажу не зараховані простої 6 днів в 2014 році; відпустка без збереження заробітної плати 1 день в грудні 2007 року; автобус 2 дні в 1997 році та 4 дні в 1998 році; прогули 3 дні в 1998 році.

За цих обставин Покровське ОУ ПФУ вирішило відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), здійснений Покровським ОУ ПФУ, пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1992 року 02 роки 09 місяців 29 днів до страхового стажу;

з 03 липня 1992 року по 14 жовтня 1992 року 00 років 03 місяці 12 днів до страхового стажу;

з 27 жовтня 1992 року по 13 травня 1993 року 00 років 06 місяців 17 днів до страхового стажу;

з 15 травня 1993 року по 30 листопада 1994 року 01 рік 06 місяців 14 днів до страхового стажу;

з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року 01 рік 05 місяців 01 день до страхового стажу;

з 17 червня 1997 року по 23 листопада 1998 року 01 рік 05 місяців 07 днів до страхового та до пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 24 листопада 1998 року по 02 грудня 1998 року 00 років 00 місяців 09 днів до страхового стажу;

з 25 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року 04 роки 11 місяців 07 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2007 року 03 роки 11 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 грудня 2007 року по 01 грудня 2007 року 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу;

з 02 грудня 2007 року по 22 січня 2008 року 00 років 01 місяць 21 день до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року 00 років 09 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, ст. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 17 листопада 2008 року по 21 листопада 2008 року 00 років 00 місяців 05 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 22 листопада 2008 року по 30 червня 2014 року 05 років 07 місяців 09 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 липня 2014 року по 06 липня 2014 року 00 років 00 місяців 06 днів до страхового стажу;

з 07 липня 2014 року по 04 травня 2021 року 06 років 00 місяців 28 днів до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Всього, за розрахунком пенсійного органу, страховий стаж позивача складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий стаж 23 роки 07 місяців 17 днів.

Позивач не погодився з рішенням Покровського ОУ ПФУ від 18 травня 2021 року № 2879 та оскаржив його в судовому порядку.

08 липня 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/6900/21, яким позов ОСОБА_1 задовольнив, а саме:

- визнав протиправним і скасував рішення Покровського ОУ ПФУ від 18 травня 2021 року № 2879 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058;

- зобов`язав Покровське ОУ ПФУ зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка»;

- зобов`язав Покровське ОУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка».

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року набрало законної сили на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року.

Суд зауважує, що питання щодо наявності/відсутності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року не було предметом розгляду у справі № 200/6900/21. У справі № 200/6900/21 спірним питанням була наявність підстав для зарахування періоду з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року до пільгового стажу за Списком № 1.

22 жовтня 2021 року ГУ ПФУ в Донецькій області, як правонаступник Покровського ОУ ПФУ, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року та ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі № 200/6900/21 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року та прийняло рішення «Про відмову в призначенні пенсії».

ГУ ПФУ в Донецькій області зазначило, що заявник претендує на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року, з 17 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року, з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року, з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року, з 17 листопада 2008 року по 04 травня 2021 року.

ГУ ПФУ в Донецькій області вказало, що відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 30 років 00 місяців 06 днів, пільговий стаж на підземних роботах 23 роки 07 місяців 17 днів, за Списком № 1 01 рік 05 місяців 01 день.

При цьому в рішенні від 22 жовтня 2021 року пенсійний орган зазначив, що на виконання рішення суду зарахував ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року у відкритому акціонерному товаристві «Трест «Донецькшахтопроходка».

До пільгового стажу не зараховані простої 6 днів в 2014 році; відпустка без збереження заробітної плати 1 день в грудні 2007 року; автобус 2 дні в 1997 році та 4 дні в 1998 році; прогули 3 дні в 1998 році.

Як наслідок, ГУ ПФУ в Донецькій області вирішило відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в підземних умовах 25 років.

За висновком пенсійного органу заявник набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 при наявності необхідного пільгового стажу 10 років та після досягнення 50 років.

Позивачу роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням позивач може оскаржити його в адміністративному або судовому порядку.

Суд зауважує, що проведений ГУ ПФУ в Донецькій області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 розрахунок страхового та пільгового стажу:

1) має суттєві відмінності від розрахунку Покровського ОУ ПФУ, і ці відмінності стосуються не лише періоду з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року;

2) не відповідає даним про страховий та пільговий стаж, наведеним в рішенні від 22 жовтня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Так, як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), здійснений ГУ ПФУ в Донецькій області під час повторного розгляду заяви, пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 періоди:

з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1992 року 02 роки 09 місяців 29 днів до страхового стажу;

з 03 липня 1992 року по 14 жовтня 1992 року 00 років 03 місяці 12 днів до страхового стажу;

з 27 жовтня 1992 року по 13 травня 1993 року 00 років 06 місяців 17 днів до страхового стажу;

з 15 травня 1993 року по 30 листопада 1994 року 01 рік 06 місяців 14 днів до страхового стажу;

з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року 01 рік 05 місяців 01 день до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

з 21 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року 01 рік 05 місяців 12 днів до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

з 25 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року 04 роки 11 місяців 07 днів до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

з 01 січня 2004 року по 22 січня 2008 року 04 роки 01 січня 00 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1;

з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року 00 років 10 місяців 00 днів до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1;

з 17 листопада 2008 року по 21 листопада 2008 року 00 років 01 місяць 00 днів до страхового стажу;

з 22 листопада 2008 року по 31 грудня 2020 року 12 років 02 місяці 00 днів до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1.

Період роботи з 01 січня 2021 року по 05 травня 2021 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу без будь-якого обґрунтування.

Всього, за розрахунком пенсійного органу, страховий стаж позивача складає 30 років 00 місяців 02 дні, пільговий стаж за Списком № 1 24 роки 08 місяців 22 дні.

З приводу періодів роботи позивача суд встановив наступні обставини.

Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_5 свідчать про таке:

Записи 1-2 з 01 вересня 1989 року по 29 червня 1992 року ОСОБА_1 навчався в ПТУ за професією електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання; запис внесений на підставі диплома НОМЕР_4 , виданого 29 червня 1992 року.

Запис 3 03 липня 1992 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на шахту ім. Димитрова виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання.

Запис 4 14 жовтня 1992 року звільнений за ст. 36 п. 5 Кодексу законів про працю України за переведенням.

Запис 5 27 жовтня 1992 року позивач був прийнятий на роботу до Шахтопрохідницького будівельного управління № 3 Треста «Донецькшахтопроходка» слюсарем 4 розряду з ремонту шахтного обладнання.

Запис 6 13 травня 1993 року звільнений за ст. 36 п. 3 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на військову службу.

Записи 7-8 з 17 травня 1993 року по 02 грудня 1994 року служба в армії; записи внесені на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 .

Запис 9 27 лютого 1995 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтопрохідницього будівельного управління № 3 Тресту «Донецькшахтопроходка» підземним гірничим робочим.

Запис 10 30 березня 1995 року направлений на курси підземних слюсарів.

Запис 11 16 серпня 1995 року направлений на виробничу практику електрослюсарем підземним.

Запис 12 27 жовтня 1995 року переведений електрослюсарем підземним.

Запис 13 27 липня 1996 року звільнений за ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з скороченням штатів.

Записи 14-15 з 17 червня 1997 року по 20 червня 1997 року навчання в учбовому пункті державного відкритого акціонерного товариства «Шахта ім. А.Г. Стаханова» державної холдингової компанії «Селидіввугілля.

Запис 16 21 червня 1997 позивач був прийнятий на роботу до державного відкритого акціонерного товариства «Шахта ім. А.Г. Стаханова» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» електрослюсарем з повним робочим днем в шахті.

Запис 17 02 грудня 1998 року звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Запис 18 25 січня 1999 року позивач був прийнятий на роботу до державної холдингової компанії «Краснолиманська» електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті.

Запис 19 22 січня 2008 року звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Запис 20 08 лютого 2008 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасвугілляпроходка» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею.

Запис 21 01 квітня 2008 року присвоєний 4 розряд електрослюсаря підземного.

Запис 22 07 листопада 2008 року звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Запис 23 17 листопада 2008 року позивач був прийнятий на роботу до відкритого акціонерного товариства «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», правонаступником якої є приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 24 11 травня 2013 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 29 15 червня 2021 року звільнений за п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з встановленням невідповідності працівника займаній посаді за станом здоров`я.

Як свідчить довідка про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 січня 2021 року № 01/004, видана відкритим акціонерним товариством «Трест «Донецькшахтопроходка» у м. Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 працював повний робочий день в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 3 Тресту «Донецькшахтопроходка» та

виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на поверхні гірничих дільниць з будівництва шахт в період з 27 жовтня 1992 року (наказ від 27 жовтня 1992 року № 142-к) по 13 травня 1993 року (наказ від 13 травня 1993 року № 62к) 00 років 06 місяців 17 днів за професією слюсаря 4 розряду з ремонту шахтного обладнання, що передбачена Списком № 2, розділ 1, підрозділ 1, постанова Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173;

виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземній роботі на гірничих дільницях будівництва шахт і

з 27 лютого 1995 року (наказ від 28 лютого 1995 року № 27-к) за професією підземний гірничий робочий 1 розряду;

з 30 березня 1995 року (наказ від 17 серпня 1995 року № 39-к) направлений на курси підземних електрослюсарів з оплатою середньомісячного заробітку;

з 16 серпня 1995 року (наказ від 17 серпня 1995 року № 99-к) направлений на виробничу практику підземним електрослюсарем на дільницю шахти ім. Стаханова;

за період з 27 жовтня 1995 року (наказ від 27 жовтня 1995 року № 131-к) по 27 липня 1996 року (наказ від 29 липня 1996 року № 77к) 01 рік 05 місяців 00 днів за професією підземний електрослюсар 4 розряду на дільниці шахти ім. Стаханова, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1а, код КП 1010100а, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Довідка видана на підставі наказів з кадрів, особової картки форми Т-2, особових рахунків.

Атестація робочих місць за умовами праці підтверджена наказом Треста «Донецькшахтопроходка» від 13 липня 1997 року № 64.

Додаткові відомості: у відпустках без збереження заробітної плати не знаходився, прогулів не допускав, на інші роботи не залучався.

Табеля спуску-виїзду в архіві відсутні (акт про пожежу від 14 жовтня 2014 року).

Архів первинної документації знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, бул. Шахтобудівників, буд. 35.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Суд зауважує, що ухвалою від 14 червня 2022 року витребував у відповідача пенсійну справу (або копію електронної пенсійної справи) ОСОБА_1 з усіма наявними в ній матеріалами; заяву позивача про призначення пенсії від 05 травня 2021 року та всі документи, що були подані разом з нею; рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року про відмову в призначенні пенсії; докази на підтвердження дати надіслання (вручення) позивачу рішення від 22 жовтня 2021 року; розрахунок загального та пільгового стажу, проведений пенсійний органом під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії (форма РС-право).

В повному обсязі витребувані докази відповідач суду не надав та повідомив, що відповідно до пп. 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2022 року № 263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану центральні органи виконавчої влади для забезпечення належного функціонування інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів, володільцями (держателями) та/або адміністраторами яких вони є, та захисту інформації, що обробляється в них, а також захисту державних інформаційних ресурсів, можуть зупиняти, обмежувати роботу інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, а також публічних електронних реєстрів.

Враховуючи запроваджені із введенням в Україні воєнного стану заходи захисту інформації, в тому числі обмеження Пенсійним фондом України доступу до архівів документів, що містять персональні дані, задля запобігання їх витоку, ГУ ПФУ в Донецькій області позбавлене можливості надати суду копії витребуваних документів.

З урахуванням цих обставин справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 05 травня 2021 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 10 грудня 2020 року.

Згідно з п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

П. 1 абз. 2 п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі пп. 27 п. 7 розділу І Закону України 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» п. 2 у розділі ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 викладений у новій редакції, що не передбачала застосування Закону № 1788 при призначенні пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Щодо права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 слід зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Ст. 14 Закону № 1788 визначала особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 10100000 «Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 10100000 І. «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені 10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» 1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені: 1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включені працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гарячих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова КМУ № 202).

До розділу І. «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 30 березня 2021 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про призначення пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.

[…].

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків […], або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

[…]

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

[…]

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи: […].

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

[…]

П. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

[…].

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Донецькій області рішення від 22 жовтня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії».

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Суд вважає за необхідне відзначити, що предмет та підстави позову ОСОБА_1 , який розглядається у цій справі, не є тотожними предмету та підставам позову, розглянутому у справі № 200/6900/21.

Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не можна вважати такими, що стосуються саме виконання судового рішення у справі № 200/6900/21, а тому норми ст. 383 КАС в даному випадку не підлягають застосуванню.

Між позивачем та відповідачем існує новий публічно-правовий спір, зокрема, щодо наявності підстав для зарахування періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року до підземного стажу, який потребує вирішення судом шляхом розгляду по суті нової справи.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови у призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів в рішенні, що є предметом спору.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року.

Суд встановив, що 27 лютого 1995 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Шахтопрохідницього будівельного управління № 3 Тресту «Донецькшахтопроходка» підземним гірничим робочим; 30 березня 1995 року направлений на курси підземних слюсарів; 16 серпня 1995 року направлений на виробничу практику електрослюсарем підземним; 27 жовтня 1995 року переведений електрослюсарем підземним; 27 липня 1996 року звільнений (записи №№ 9-13 в трудовій книжці).

Слід відзначити, що записи №№ 9-13 в трудовій книжці не містять інформації про зайнятість позивача на підземних роботах впродовж повного робочого дня, а тому постає необхідність в уточненні цих даних на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, як того вимагає п. 20 Порядку № 637.

Суд встановив, що разом з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 січня 2021 року № 01/004, видану відкритим акціонерним товариством «Трест «Донецькшахтопроходка» у м. Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території України.

Щодо документів, виданих на тимчасово окупованій території, слід зауважити таке.

Місто Донецьк Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).

Постановами Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІ та № 254-ІІV це місто визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 4 Закону № 1207 на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Ч. 1 ст. 17 Закону № 1207 встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону № 1207 громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено Законом № 1207.

Так, ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону № 1207 передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, Верховний Суд в постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а, від 18 квітня 2019 року у справі № 344/16404/16-а вважав за необхідне відзначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року), згідно з якими:

«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважає ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, на думку Верховного Суду, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

З цього приводу суд зауважує, що в даному випадку можливим є застосування загальних принципів («Намібійських винятків»), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень права позивача на соціальний захист та гарантованого йому права на належне пенсійне забезпечення.

Виходячи з цих міркувань, пенсійний орган мав прийняти до розгляду та взяти до уваги відомості, наведені в документах, виданих підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території, (зокрема, в довідці від 28 січня 2021 року № 01/004).

Відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке (яка) знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2019 року по справі № 423/3544/16-а, від 11 липня 2019 року по справі № 242/1484/17, від 26 березня 2020 року по справі № 414/1864/16-а.

Згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 28 січня 2021 року № 01/004 ОСОБА_1 працював повний робочий день в Шахтопрохідницькому будівельному управлінні № 3 Тресту «Донецькшахтопроходка» та виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземній роботі на гірничих дільницях будівництва шахт в період з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року, у відпустках без збереження заробітної плати не знаходився, прогулів не допускав, на інші роботи на залучався.

З огляду на те, що в період з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року позивач працював повний робочий день в шахті за професіями гірничого майстра підземного та електрослюсаря підземного, що передбачені як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 17 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року.

Суд встановив, що в період з 17 червня 1997 року по 20 червня 1997 року позивач навчався в учбовому пункті державного відкритого акціонерного товариства «Шахта ім. А.Г. Стаханова» державної холдингової компанії «Селидіввугілля; з 21 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року працював в державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта ім. А.Г. Стаханова» державної холдингової компанії «Селидіввугілля» електрослюсарем з повним робочим днем в шахті.

Виконання позивачем робіт в шахті з повним робочим днем під землею за професією електрослюсаря, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 за виключенням 3 днів прогулів в 1998 році, автобус 2 дні в 1997 році та 4 дні в 1998 році.

При цьому, первісно Покровське ОУ ПФУ зарахувало позивачеві періоди з 17 червня 1997 року по 23 листопада 1998 року та з 24 листопада 1998 року по 02 грудня 1998 року до страхового стажу та до пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в. Однак при повторному розгляді заяви про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області без будь-якого обґрунтування зарахувало період з 21 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року.

Суд встановив, що в період з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року позивач працював в державній холдинговій компанії «Краснолиманська» електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 18-19 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт в шахті з повним робочим днем під землею за професією електрослюсаря, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, за виключенням 1 дня відпустки без збереження заробітної плати в грудні 2007 року.

При цьому, первісно Покровське ОУ ПФУ зарахувало позивачеві періоди з 25 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2007 року, з 02 грудня 2007 року по 22 січня 2008 року до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; період роботи з 01 грудня 2007 року по 01 грудня 2007 року до страхового стажу. Однак при повторному розгляді заяви про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області без будь-якого обґрунтування зарахувало періоди з 25 січня 1999 року по 31 грудня 2003 року та з 01 січня 2004 року по 22 січня 2008 року до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року.

Суд встановив, що в період з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Донбасвугілляпроходка» електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею (записи №№ 20-21 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт з повним робочим днем під землею за професією електрослюсаря, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

При цьому, первісно Покровське ОУ ПФУ зарахувало позивачеві період з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, ст. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в. Однак при повторному розгляді заяви про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області без будь-якого обґрунтування зарахувало період з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 17 листопада 2008 року по 05 травня 2021 року.

Суд встановив, що в період з 17 листопада 2008 року по 15 червня 2021 року позивач працював у відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 23-29).

Виконання позивачем робіт в шахті з повним робочим днем під землею за професією електрослюсаря, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, позивач має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, за виключенням 6 днів простою в 2014 році.

При цьому, первісно Покровське ОУ ПФУ зарахувало позивачеві періоди з 17 листопада 2008 року по 21 листопада 2008 року, з 22 листопада 2008 року по 30 червня 2014 року, з 07 липня 2014 року по 04 травня 2021 року до страхового та пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в; період роботи з 01 липня 2014 року 06 липня 2014 року до страхового стажу. Однак при повторному розгляді заяви про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області без будь-якого обґрунтування зарахувало період з 17 листопада 2008 року по 21 листопада 2008 року до страхового стажу; період з 22 листопада 2008 року по 31 грудня 2020 року до страхового стажу та до пільгового стажу за Списком № 1; період роботи з 01 січня 2021 року по 05 травня 2021 року не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу.

Щодо зарахування до спеціального (пільгового) стажу днів простою, відпусток без збереження заробітної плати, прогулів тощо, суд вважає на необхідне відзначити таке.

Відповідно до ст. 34 Кодексу законів про працю України простій це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно зі ст. 25 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Це відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/16-а.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, днів відпустки без збереження заробітної плати та днів простою, за умови що 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

Докази, які б свідчили, що 6 днів простою в 2014 році та 1 день відпустки без збереження заробітної плати в 2007 році були пов`язані з виробною необхідністю, суду не надані, а тому ці дні не підлягають зарахуванню ОСОБА_1 до пільгового стажу.

Оскільки однією з умов зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону, є виконання робіт під землею (в шахті) повний робочий день, переїзди (автобус) 2 дні в 1997 році, 4 дні в 1998 році та 3 дні прогулу в 1998 році не підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Донецькій області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 22 жовтня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії» є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та застосувати такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області:

- зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 січня 2021 року по 05 травня 2021 року (день звернення за призначенням пенсії);

- зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в), періоди роботи:

з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року;

з 17 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року за виключенням 3 днів прогулу в 1998 році та 2 днів автобусу в 1997 році та 4 днів в 1998 році;

з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року за виключенням 1 дня відпустки без збереження заробітної плати в 2007 року;

з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року;

з 17 листопада 2008 року по 05 травня 2021 року за виключенням 6 днів простою в 2014 році;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Позовні вимоги в частині покладання на пенсійний орган обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах періоду з 06 травня 2021 року по 18 червня 2021 року не підлягають задоволенню, оскільки йдеться про стаж, набутий позивачем після звернення з заявою про призначення пенсії від 05 травня 2021 року.

Призначення пенсії належить до повноважень органів Пенсійного фонду України, а у разі виникнення публічно-правового спору суд оцінює правомірності їх рішень, дій чи бездіяльності, в тому числі щодо обчислення загального та пільгового стажу, який особа мала на день звернення за призначенням пенсії, як передумови прийняття рішення про призначення пенсії або про відмову в її призначенні. Суд не може перебирати на себе повноваження пенсійного органу або покладати на нього обов`язок зарахувати позивачу до страхового та/або пільгового стажу періоди, набуті після звернення з заявою про призначення пенсії, внаслідок чого вони не були предметом розгляду відповідача.

З приводу позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням ст. 8 Закону України від 02 вересня 2008 року № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345) суд зазначає таке.

Закон № 345 спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст. 1 Закону № 345 дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Ст. 8 Закону № 345 визначає особливості пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія цього Закону.

Так, згідно зі ст. 8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зауважує, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що ГУ ПФУ в Донецькій області вирішило відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Тобто питання обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 у спірних правовідносинах не поставало, як наслідок, жодних висновків щодо наявності/відсутності підстав для застосування ст. 8 Закону № 345 при обчисленні пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області не робило.

В межах спірних правовідносин застосування ст. 8 Закону № 345 не є предметом спору.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням ст. 8 Закону № 345 не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн (квитанція від 02 червня 2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84121, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 жовтня 2021 року «Про відмову в призначенні пенсії».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01 січня 2021 року по 05 травня 2021 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоди роботи:

з 27 лютого 1995 року по 27 липня 1996 року;

з 17 червня 1997 року по 02 грудня 1998 року за виключенням 3 днів прогулу в 1998 році та 2 днів автобусу в 1997 році та 4 днів в 1998 році;

з 25 січня 1999 року по 22 січня 2008 року за виключенням 1 дня відпустки без збереження заробітної плати в грудні 2007 року;

з 08 лютого 2008 року по 07 листопада 2008 року;

з 17 листопада 2008 року по 05 травня 2021 року за виключенням 6 днів простою в 2014 році.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

8. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10. Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко