Справа № 520/1963/22
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2022 року Справа № 520/1963/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорстрой" (вул. Центральна, буд. 2-а,м. Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64207, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області області № 0093461- 1305-2001 від 28.09.2021;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом виключення пені з податку додану вартість у розмірі: 115442,74 грн.;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо зарахування в рахунок погашення пені з сплати ПДВ грошових коштів у розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КБ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом зарахування грошових коштів розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КЕ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р. згідно призначенню платежів.

Відповідач не надав до суду відзив.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. по справі №520/12594/19 позов - задоволено частково.

Визнано протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.08.2019р. №7 в частині визначення 96.853,51грн. основного платежу з податку на додану вартість та в частині застосування 103.497,20грн. штрафу.

Позов у решті вимог - залишино без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року у справі №520/12594/19 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року по справі № 520/12594/19 залишино без змін.

Позивач повністю сплатив суму визначену у ППР, що підтверджується платіжним дорученням №109 від 12.07.2021 року. 24.09.2021 року в електронному кабінеті платника податків позивача стало вказано наступне: що відносно позивача нараховано пеню (ст. 129 ПКУ) № 0 з 29.06.2021 року по 15.07.2019 року на рішення суду про зменшення суми №1 від 12.05.2021 року у сумі 115451,52 грн.; що відносно позивача, 15.07.2019 донараховано в поточному році основного платежу за актом перевірки м. р. №0 від 29.06.2021 року; що відносно позивача, 15.07.2019 року штрафні санкції донараховано в поточному році за актом перевірки м. р. №0 від 29.06.2021 року. Жодного документального підтвердження позивачу направлено не було.

Позивач направив лист до ГУ ДПС у Харківській бласті щодо проведення перевірки за фактом нарахування податкових зобов`язань та надання копій відповідних документів, на підставі яких були здійсненні донарахування. 03.11.2021року позивач отримав засобами поштового зв`язку податкову вимогу №0-2001 від 28.09.2021 року. 18.11.2021року позивачем було направлено лист до ДПС України для з`ясування ситуації про донарахування податкових зобов`язань позивачу. 26.11.2021 року позивач отримав лист від ГУ ДПС України у Харківській області №49223/6/20-40-07-20-15 від 05.11.2021 року, у якому зазначено, що питання щодо правильності нарахування пені у сумі 115451,52 грн. на ППР від 29.06.2021 року № з податку на додану вартість, буде розглянуто на комісії з розгляду спірних питань які виникають під час проведення документальних перевірок або після проведення документальних перевірок, про що буде повідомлено додатково. 05.01.2022 року позивач отримав лист від ГУ ДПС у Харківській бласті у якому містилась інформація про необхідність погашення податкового боргу у сумі 115 442,74 грн. 18.01.2022року позивач отримав лист від ГУ ДПС у Харківській області у якому зазначено, що прийнято рішення від 24.12.2021 року №55/20-40-07-31 щодо перерахунку абсолютного значення пені нарахованої Б ППР від 29.06.2021 року №0 та зменшення суми на 20267,88 грн. Разом із цим листом позивачу направлено розрахунок. Крім того позивачем 28.09.2021 року було сплачено ПДВ за ерпень місяць 2021 року, 29.10.2021 року було сплачено ПДЕ за вересень 2021 року, 29.12.2021 року сплачено ПДВ за серпень 2021 року, але кошти були зараховані на погашення спірної пені. Позивач не погодився з нарахуванням на виконане позивачем зобов`язання та зарахування сплачених позивачем коштів за ПДВ у рахунок погашення пені та звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідачем відзив не надано.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

В силу вимог пункту 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Також, механізми формування та форми податкової вимоги врегульовані Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 за №610 (надалі по тексту також Порядок №610).

Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (надалі по тексту також - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права слідує, що право на формування податкової вимоги виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому, така податкова вимога формується автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, зокрема, даних відповідних інтегрованих карток.

У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган , як то визначено пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Порядок та умови бюджетного відшкодування до прийняття Податкового кодексу України визначались Законом України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 за №168/97-ВР.

Досліджуючи доводи позивача щодо протиправності спірної податкової вимоги №0-2001 від 28.09.2021 судом встановлено наступне.

Так, податкова вимога №0-2001 від 28.09.2021 свідчить про наявність у позивача заборгованості у розмірі 115 442,74 гривень (а.с.18).

Згідно пояснень позивача та відомостей з інтегрованої картки платника податків податкова вимога №0-2001 від 28.09.2021 (а.с.18) включає в себе нараховану пеню (ст.129 ПКУ) №0 з 29.06.2021 р. по 15.07.2019 на Рішення суду про зменш. суми N1 від 12.05.2021 в розмірі 115 451,52 грн.(а.с.17).

Позивачем надано доказ оплати податкової вимоги №0 від 29.06.2021 р., що підтверджується платіжним дорученням №109 від 12.07.2021 року на суму оплати 274 752, 30 грн.

Суд звертає увагу на наступне.

Так, Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року за № 5 (надалі по тексту також Порядок № 5) визначено правила ведення в податкових органах такого обліку.

Пунктом 2 Розділу І Порядку №5 надано визначення термінів, таких як, зокрема:

- інтегрована картка платника (надалі по тексту також ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (надалі по тексту також - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

- облікова операція - дія в ІКП, яка призводить до змін облікових показників;

- облікові показники - показники в ІКП, які породжуються у процесі перетворення у підсистемах інформаційної системи первинних показників;

- оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення облікових показників в ІКП, який ґрунтується на принципах бухгалтерського обліку.

В силу вимог пункту 1 підрозділу 1 Розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Згідно пункту 1 підрозділу 2 Розділу VII Порядку №5 первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є, зокрема, ухвала суду про відкриття провадження та рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд).

До первинних показників належать такі дані первинних документів: учасники процесу; номер і дата ухвали про відкриття провадження; номер і дата рішення суду, прийнятого по суті; сума позову; сума, визначена рішенням суду, що набрало законної сили.

Аналогічні норми щодо порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів, визначались Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 за № 422 (надалі по тексту також Порядок №422), який діяв до 05.04.2021 і втратив чинність на підставі вище коментованого Порядку №5.

Як встановлено судом податковий орган не відобразив попередньо у своєму обліку рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. по справі №520/12594/19, яку залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року. Зокрема, податковий орган за результатами вказаних судових рішень не відобразив у обліку скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.08.2019р. №7 в частині визначення 96.853,51 грн. основного платежу з податку на додану вартість та в частині застосування 103.497,20 грн. штрафу. Щодо решти суми відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2021 р. №0.

В подальшому відповідач також не відобразив в обліку, оплату позивача податкової вимоги №0 від 29.06.2021 р., що підтверджується платіжним дорученням №109 від 12.07.2021 року на суму оплати 274 752, 30 грн.

Виходячи із матеріалів справи, судом встановлено відсутність у позивача податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 115 451,52 грн, тобто платник не декларував у деклараціях як податкове зобов`язання з податку на додану вартість у вказаному розмірі і податковий орган не виносив податкового повідомлення-рішення на вказану суму. Відповідно, дану суму податку не могло бути узгоджено.

А тому, суд дійшов висновку про відсутність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 115 451,52 грн у розумінні Податкового кодексу України.

Виходячи із матеріалів справи, судом встановлено відсутність у позивача податкового зобов`язання за податковою вимогою 0093461- 1305-2001 від 28.09.2021 від 28.09.2021 р в розмірі 115 442,74 грн.

Щодо нарахованної позивачу пені, суд встановив наступне.

Підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції на момент нарахування спірної пені) визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

Пунктом 129.9 ст. 129 ПК України передбачено, що у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

У відповідності до підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо фактичним місцезнаходженням філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу юридичної особи є: тимчасово окупована територія, а місцезнаходженням відповідної юридичної особи є інша територія України або територія населених пунктів на лінії зіткнення, така юридична особа, відокремлений чи інший структурний підрозділ, уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податки, збори у випадках, передбачених цим Кодексом, звільняються від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, за весь період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 42-1.2 статті 42-1 Податкового кодексу передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом:

перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням кваліфікованого електронного підпису посадової особи контролюючого органу та кваліфікованої електронної печатки контролюючого органу із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання (абзац другий пункту 42-1.2);

подання повідомлення про технічну та/або методологічну помилку, що виявлена в роботі електронного кабінету (абзац вісімнадцятий пункту 42-1.2).

За приписами підпункту 14.1.111 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України методологічною помилкою електронного кабінету є невідповідність методології та/або алгоритмів роботи електронного кабінету положенням податкового законодавства, яка призводить до помилки, в тому числі в розрахунку об`єкта оподаткування, суми податку, суми надмірної сплати податку, суми пені, штрафних санкцій, показників формули обрахунку, які використовуються в електронних системах адміністрування, інших показників, що впливають на права та обов`язки платників податків.

Підпунктом 14.1.110 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що методологом електронного кабінету є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику та державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Згідно з пунктом 42-1.7 статті 42-1 Податкового кодексу України у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

Положеннями пункту 42-1.8 наведеної статті Кодексу встановлено, що методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Аналогічні норми містяться в пункті 10 Порядку функціонування електронного кабінету, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 637.

Згідно з пунктом 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України платник податків звільняється від відповідальності у разі, коли у роботі електронного кабінету виявлена технічна та/або методологічна помилка і така помилка визнана технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або її існування підтверджено рішенням суду. У такому разі штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом, за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, не застосовуються, підстави для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до адміністративної, кримінальної відповідальності відсутні. Ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені технічною та/або методологічною помилкою у роботі електронного кабінету, закріплюється (реалізується) в програмному забезпеченні, яке застосовується для автоматичного розрахунку штрафних санкцій та/або пені за порушення податкового законодавства.

Таким чином, Податковий кодекс України встановлює правові наслідки виявлення методологічної помилки у роботі електронного кабінету, існування якої підтверджено рішенням суду, а саме ненарахування штрафних санкцій та/або пені за порушення, що спричинені такою методологічною помилкою.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 р. по справі №520/12594/19 позов - задоволено частково.

Визнано протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 09.08.2019р. №7 в частині визначення 96.853,51грн. основного платежу з податку на додану вартість та в частині застосування 103.497,20грн. штрафу.

Позов у решті вимог - залишино без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 року у справі №520/12594/19 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року по справі № 520/12594/19 залишино без змін.

Вказані обставини у відповідності до приписів частини 4 статті 78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

В подальшому відповідач також не відобразив в обліку, оплату позивача податкової вимоги №0 від 29.06.2021 р., що підтверджується платіжним дорученням №109 від 12.07.2021 року на суму оплати 274 752, 30 грн.

Разом із цим, відповідач продовжує нараховувати позивачу пеню з податку на додану вартість при наявності методологічної помилки електронного кабінету, яка призводить до безпідставного збільшення нарахованої пені внаслідок порушення підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 та підпункту 38.4 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Таким чином, з огляду на рішення суду яке набрало законної сили, та існування методологічних помилок електронного кабінету при нарахуванні пені позивачу, та враховуючи також, що на дату виникнення спірних правовідносин по цій адміністративній справі зазначені недоліки контролюючим органом не усунуті, що саме відповідачем не заперечено, суд вважає, що контролюючим органом в порушення приписів пункту 42-1.10 статті 42-1 Податкового кодексу України було нараховано ПАТ «Донбасенерго» пеню в період з 03.09.2020 по 15.09.2020.

Таким чином, суд вважає, що нарахувавши позивачу пеню з податку на додану вартість у загальному розмірі 115 451,52 грн, відповідач порушив приписи Податкового кодексу України.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо зарахування в рахунок погашення пені з сплати ПДВ грошових коштів у розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КБ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р. та зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом зарахування грошових коштів розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КЕ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р. згідно призначенню платежів, суд виходить з наступного.

Зміст наведених правових норм та фактичних обставин справи свідчить про те, що у платника податків наявний правомірний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків. Інтегрована картка платника податків - це документ, що відображає стан розрахунків платника за податками, зборами тощо і невідображення у цій картці сплаченого платником податків податкового зобов`язання призводить до відображення в ній податкового боргу, що, своєю чергою, призводить до безпідставного застосування контролюючим органом до платника визначених в Податковому кодексі України заходів з погашення цього боргу.

Оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то, таким чином, матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем була нарахована позивачу пеня з податку на додану вартість у загальному розмірі 115 451,52 грн. у завищеному розмірі з порушенням підпункту 129.1.3 пункту 129.1, підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129, пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Відповідачами заперечень на такий розрахунок не надано, жодними доказами його не спростовано.

Відповідно до положень пункту 1 Порядку №422 перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

За змістом пункту 5 Порядку №422 коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що саме зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення пені з податку на додану вартість у сумі 115 451,52 грн. є належним, ефективним способом захисту прав позивача, а тому дані вимоги підлягають задоволенню.

До того ж, через спричинену помилку у даних інтегрованої картки позивача відбулось помилкове зарахування в рахунок погашення пені з сплати ПДВ грошових коштів у розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КБ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку зобов`язати відповідача здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом зарахування грошових коштів розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КЕ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р. згідно призначенню у платежі.

Саме такий спосіб захисту порушених прав та інтересів платника податків визнав адекватним та обґрунтованим Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, від 02.10.2018 у справі № 816/2220/17, від 20.12.2018 у справі № 818/326/17.

Суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд складає повний текст ухвали 05 жовтня 2022 року за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорстрой" (вул. Центральна, буд. 2-а,м. Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64207, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Харківській області області № 0093461- 1305-2001 від 28.09.2021 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорстрой".

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом виключення пені з податку додану вартість у розмірі: 115442,74 грн..

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо зарахування в рахунок погашення пені з сплати ПДВ грошових коштів у розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КБ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки платника податків товариства з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» шляхом зарахування грошових коштів розмірі: 25211,00 грн., сплачених товариством з обмеженою відповідальністю «Жилдорстрой» за платіжними дорученнями АТ КЕ «ПриватБанк» № 161 від 28.09.2021р., №197 від 29.10.2021 р., №235 від 29.12.2021 р. згідно призначенню платежів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилдорстрой" (вул. Центральна, буд. 2-а,м. Балаклія,Балаклійський район, Харківська область,64207, ) на суму сплаченого судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2022 року.

Суддя Сагайдак В.В.