Справа № 580/8926/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8926/21 Суддя (судді) першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Федотова І.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Агро Транс" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Агро Транс" до Державної служба України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач - ТОВ "Лідер Агро Транс" звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служба України з безпеки, яким просив скасувати як протиправну постанову Центрального міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті від 28 вересня 2021 року №303257 про накладення на товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Агро Транс" адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, без врахування доводів та аргументів позивача, зокрема щодо організації неправомірної перевірки.

Додатково зазначив, що судом першої інстанції не спростовано доводи позивача що інспектори Державної служби України з безпеки на транспорті не ставили до відома керівника товариства, не внесли записів до облікових відомостей водія, в акті перевірки не вказано реквізитів направлення, дату та номер товарно-транспортної накладної не підтверджено відомості про належність вантажного автомобіля саме ТОВ "Лідер Агро Транс".

Звернув увагу, що судом першої інстанції не перевірено доводи позивача про те, що на момент здійснення заходу державного нагляду (контролю) 30 серпня 2021 року посадові особи відповідача не мали при собі жодного направлення на проведення перевірки, сигнального диску та індивідуальної печатки, не складали жодного акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних/вагових параметрів, або довідки про результати габаритно-вагового контролю в присутності водія чи іншої уповноваженої особи і не видавалась. Крім того акт перевірки не містить відомостей про тип та характер проведеного заходу державного нагляду, а посадові особи відповідача не викликали на місце перевірки представників адміністрації ТОВ "Лідер Агро Транс" та не зафіксували засобами фото, відео фіксації обставини вчинення правопорушення.

Також апелянт зазначив, що відповідачем не повідомлено товариство про час і місце розгляду справи про порушення оскільки на адресу позивача було направлено лише акт перевірки від 30 серпня 2021 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки всі документи перевірки складені в присутності водія ОСОБА_1 з якими він ознайомився, але відмовився надати пояснення та підписувати. Додатково зазначив, що дані автомобіля та напівпричепа зафіксовані в довідці від 30 серпня 2021 року №0080468, в акті від 30 серпня №006128 та розрахунку від 30 серпня 2021 року №01, від підпису яких водій відмовився.

Також відповідач наголосив, що під час проведення перевірки автомобіля DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки BENALU д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 співробітники були у форменому одязі, мали відповідні службові посвідчення, направлення на перевірку та сигнальні диски (жезли), водночас твердження позивача про протилежне не відповідає дійсності та не підтверджене жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Агро Транс", зареєстроване 22 квітня 2016 року номер запису 0001269 за адресою - 19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 11, одним із видів діяльності є 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт", засновником та керівником позивача є ОСОБА_2

30 серпня 2021 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, затверджено щотижневий графік проведення рейдових перевірок управлінням, згідно якого 30 серпня 2021 року видано направлення №001520 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів зокрема в період з 30 серпня 2021 року по 05 вересня 2021 року у тому числі на а/д Н-11Дніпро-Миколаїв (через Кривий Ріг) 265км+570 (праворуч).

30 серпня 2021 року старшими державними інспекторами ВДК на автомобільному транспорті Департаменту державного контролю на транспорті проведено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та виявлено, що о 17 год. 30 хв. ТОВ "Лідер Агро Транс" за допомогою водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки BENALU д.н. НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення вантажу.

Згідно з чеком зважування від 30 серпня 2021 року №8051 вага транспортного засобу становить 45750 кг.

За результатами зважування складена довідка від 30 серпня 2021 року №0080468 про результати здійснення габаритно-вагового контролю якою зафіксовано повну масу транспортного засобу на рівні 45.750 т., навантаження на осі: 1 вісь -7.150т.; 2 вісь - 11т.; 3 вісь - 11.350т.; 4 вісь - 6.550т.; 5 вісь - 9.200т., а також акт №006128 про перевищення транспортним засобом нормативів вагових параметрів.

Відповідно до акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30 серпня 2021 року №295800 під час перевірки встановлено порушення, а саме згідно ТТН автомобілем надавались послуги з перевезення вантажів, згідно з чека зважування вага ТЗ становить 45750 кг., що на 14,4% більше норми, вага на строєну вісь становить 27600 кг що на 25,5% більше норми, у водія відсутній дозвіл на перевезення великовагового вантажу дорогами України загального користування.

Водій ОСОБА_1 , з актом проведення перевірки ознайомлений, від підпису відмовився.

Листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 14 вересня 2021 року №75887/726.4/24-21 ТОВ "Лідер Агро Транс" запрошено на розгляд справи на 28 серпня 2021 року, який відповідно до списку згрупованих рекомендованих відправлень та фіскального чеку від 14 вересня 2021 року ПН №55 направлений позивачу.

28 вересня 2021 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову №303257 про застосування до ТОВ "Лідер Агро Транс" адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн. за порушення абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вважаючи протиправною вказану постанову, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні позивачем вантажу автомобілем марки - DAF, д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом BENALU д.н. НОМЕР_2 без відповідного дозволу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ.

Відповідно до абз. 1 та 2 ч. 7 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Частина 10 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює, зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 №1567 (далі - Порядок №1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно з п. 14 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів, ін.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції управління Укртрансбезпеки уповноважене здійснювати рейдові перевірки враховуючи при цьому наявність затверджено щотижневого графіку та направлення зокрема на здійснення перевірки в період виявлених та зафіксованих порушень.

Як встановлено судом 30 серпня 2021 року заступником начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, затверджено щотижневий графік проведення рейдових перевірок управлінням, згідно якого 30 серпня 2021 року видано направлення №001520 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів зокрема в період з 30 серпня 2021 року по 05 вересня 2021 року у тому числі на а/д Н-11Дніпро-Миколаїв (через Кривий Ріг) 265км+570 (праворуч).

Водночас доводи апелянта про необхідність повідомлення керівника або іншої уповноваженої особи підприємства про проведення рейдової перевірки відповідно до положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є помилковими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають зокрема під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт".

Враховуючи викладене доводи апелянта про незаконність проведення рейдової перевірки 30 серпня 2021 року є помилковими.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих та нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів і забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Згідно з ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

-для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

-для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.п. 20,21 Порядку №1567, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Отже автомобільний перевізник, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних обмежень більше ніж на п`ять відсотків, повинен мати дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач зазначив, що посадові особи відповідача не оформляли матеріали рейдової перевірки, оскільки водієві не надано жодного акту про результати проведення рейдової перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи під час рейдової перевірки 30 серпня 2021 року складено акт проведення перевірки, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Крім того відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М25504920 чинного до 15 листопада 2021 року, стосовно приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA № приладу 406 № платформ 806, 805, за допомогою якого відбувалося зважування тягача DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом BENALU д.н. НОМЕР_2 , про що свідчить довідка перебував у робочому стані.

Отже доводи апелянта про те, що під час перевірки вимірювальний прилад не використовувався, а результати перевірки не були належним чином оформлені спростовуються наявними матеріалами справи. Крім того жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем до суду не надано.

Щодо доводів апелянта про не здійснення відповідачем засобами фото, відео фіксації обставин вчинення позивачем порушень п. 22.5 ПДР колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абз. 3 п. 16 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки можливе зокрема використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки.

Отже колегія суддів погоджується з доводами відповідача проте, що фото чи відеофіксація виявленого порушення відповідно до положень Порядку №1567 не є обов`язковою.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про ненадання водію копій документів під час перевірки, оскільки судом першої інстанції встановлено, що водій позивача відмовився від надання пояснень та отримання документів, що зафіксовано в акті перевірки та інших документах. Крім того згідно з поясненнями відповідача у відзиві, водій відмовився надавати документи для їх копіювання.

Щодо виявлених при перевірці додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт порушень, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879), відповідно до п.п.3-6 якого, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

Дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Відповідно до п.п. 15,18,20 Порядку №879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

З аналізу вказаних положень Порядку №879 вбачається, що при здійсненні габаритно-вагового контролю здійснюється перевірка відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Судом встановлено, що ТОВ "Лідер Агро Транс" за допомогою водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки DAF д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки BENALU д.н. НОМЕР_2 , надавало послуги з перевезення вантажу (горох) та під час рейдової перевірки, в результаті здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу виявлено, що вагові параметри транспортного засобу перевищували встановлені п. 22.5 ПДР вагові норми ТЗ на 14,4%, вага на строєну вісь на 25,5% більше норми, у зв`язку із чим його віднесено до великогабаритного транспортного засобу.

При цьому, посадовими особами встановлено відсутність дозволу на рух, згідно відмітки проставленої в акті, що позивачем не заперечується.

Колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку позивача притягнуто до відповідальності, як перевізника, а не власника автомобіля та напівпричепа, водночас позивач не заперечує факт здійснення перевезення вантажу 30 серпня 2021 року. Крім того посилання апелянта на наявність недоліків в оформленні акта перевірки не спростовує встановлених відповідачем порушень.

Враховуючи вище викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% при перевезенні позивачем вантажу автомобілем марки - DAF, д.н. НОМЕР_1 з напівпричепом BENALU д.н. НОМЕР_2 без відповідного дозволу.

Відповідно до п. 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з повідомленням про розгляд справи від 14 вересня 2021 року №75887/726.4/24-21 ТОВ "Лідер Агро Транс" (м. Золотоноша, вул. Шевченка, 11) повідомлено про необхідність прибуття 28 вересня 2021 року з 09:00 год. до 11:30 год. прибути за адресою м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, каб. 401.

Згідно з копією списку згрупованих рекомендованих відправлень та фіскального чеку від 14 вересня 2021 року ПН №55 направлений позивачу та отримано останнім 16 вересня 2021 року.

Водночас колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта про те, що відповідач вказаним листом направив позивачу лише примірник акта перевірки від 30 серпня 2021 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджується належне повідомлення позивача про розгляд справи.

Відповідно до п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28 вересня 2021 року №303257 у зв`язку з перевищенням ТОВ "Лідер Агро Транс" габаритно-вагових норм на 25,5 % відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн.

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про невірне застосування судом першої інстанції абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та помилковість висновків щодо необхідності отримання дозволу, у зв`язку з тим, що вантаж (горох) є подільним, оскільки абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в редакції чинній станом на 28 вересня 2021 року не передбачав відповідних розмежувань, водночас апелянт посилається на редакцію статті, що набула чинності з 01 жовтня 2021 року.

Отже враховуючи вище викладене та встановлення порушення позивачем вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", в частині відсутності дозволу, який дає право на рух великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, колегія суддів суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність постанови від 28 вересня 2021 року №303257

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Агро Транс" залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді І.В. Федотов

Є.В. Чаку