Справа № 520/21553/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 р. №520/21553/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.;

за участю секретаря судового засідання - Літвіщенко Д.О.;

за участю:

Представника позивача - Прібиткової О.В.;

Представника відповідача - Іващенко О.О.;

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд : - визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «Про застосування до працівників управління в Харківській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» від 31.08.2021 № 583 в частині застосування до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. - визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України «По особовому складу» від 13.10.2021 № 1306 о/с; - поновити поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на посаді з 13.10.2021. - стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 13.10.2021 по день винесення судом рішення про поновлення. - стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відшкодування моральної шкоди, заданої в наслідок протиправних дій відповідача, в розмірі 50000,0 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дисциплінарне стягнення було до нього застосовано з порушенням порядку накладення такого дисциплінарного стягнення, службове розслідування проведено під голуванням особи, яка є зацікавленою в його результатах, а висновки службового розслідування ґрунтуються на неправдивій та спотвореній інформації поліцейських, яка не підтверджена доказами. Також вказує, що комісією не досліджено факти укриття фактичних обставин застосування відносно нього спеціальних засобів. Крім того, дисциплінарна комісії та відповідач протизаконно взяли на себе функції суду та визнали позивача винним у вчинені злочину передбачено ч. 2 ст. 342 КК України, а тому вважає висновок службового розслідування та накази про звільнення безпідставними та протиправними.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2021 року відкрито провадження по справі. 13.12.2021 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував вказавши, що при визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини справи, за яких його скоєно, його попередня поведінка, його характеристика, ставлення до служби. В прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

10.01.2022 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій вказано на відсутність підстав для застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з невстановленою виною останнього у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України в межах кримінального провадження №000422. 31.01.2022 року відповідачем надано заперечення, відповідно до змісту яких відповідач наголошує, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, зокрема, дисциплінарною комісією встановлено, що позивач перебуваючи поза службою, здійснив удар кулаком в обличчя інспектору взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , чим спричинив йому тілесні пошкодження, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити з підстав викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову, відзивів на нього, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.04.2018 року проходив службу в органах Національної поліції України, з 13.07.2018 перебував на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції. 22.06.2021 за № 880вн/41/14/01-2021 до керівництва УПП в Харківській області ДПП надійшов рапорт т.в.о. інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за змістом якого останній доповів керівництву про те, що 19.06.2021 він ніс службу у складі екіпажу № 0015 разом із інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 . Близько 23.00 19.06.2021 зазначеному екіпажу стало відомо про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , водій таксі, приїхавши на виклик, посадив на борт пасажира, який у цей час конфліктував з двома громадянами, один з яких встановлений як поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 . У ході конфлікту невстановлений громадянин намагався витягнути з автомобіля пасажира, при цьому наніс кілька ударів по двері автомобіля та потім розбив переднє праве бокове скло. Водій таксі звернувся за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», реагування на виклик здійснював екіпаж № 4203, у складі інспекторів взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , лейтенанта поліції ОСОБА_5 та поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_6 . На місці події молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 поводив себе неадекватно по відношенню до громадян та поліцейських, наніс удар кулаком правої руки старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 . До молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 були застосовані кайданки. Він намагався приховати місце проходження служби, нецензурно висловлювався в бік працівників поліції, створював конфлікт. На місці події в подальшому працювала слідчо-оперативна група відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 15 т. 2).

20.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 внесено інформацію за фактом можливого скоєння кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статі 342 (опір працівнику поліції) Кримінального кодексу України (а.с. 108 т.2). З метою з`ясування всіх обставин, що призвели до можливого порушення службової дисципліни, допущеного позивачем наказом начальника УПП в Харківській області ДПП № 357 від 22.06.2021 року було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію (а.с 18-19 т. 2). Під час проведення службового розслідування уповноваженими особами, були відібрані пояснення інспекторів взводу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , лейтенанта поліції ОСОБА_5 , сержанта поліції ОСОБА_6 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , лейтенанта поліції ОСОБА_9 , капітанів поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , молодший лейтенант поліції ОСОБА_13 та молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , досліджено відеозаписи, досліджено медичний висновок з питань судово-медичної експертизи від 22.06.2021 №212п/п-с, листок непрацездатності наданий ОСОБА_1 , витяг з медичної карти хворого ОСОБА_1 та взято до уваги службову характеристику позивача. За результатами службового розслідування, 19.08.2021 складено висновок, в якому зазначено, що близько 23:00 19.06.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, допустив прояв неетичної поведінки стосовно інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , що виразилося у спричиненні останньому тілесних ушкоджень, а саме ударом кулаком в область обличчя, під час затримання молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , останній поводився неетично, висловлювався в бік працівників поліції нецензурно, намагався спричинити собі тілесні ушкодження, що свідчить про наявність в діях молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, та порушенні вимог пунктів 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179. Також, вказано, що поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 під час подій за участю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 дискредитує звання працівника Національної поліції України, ігнорує положення дотримання морально-етичних норм поліцейського у повсякденному житті, в тому числі позаслужбовий час, порушує інститут Присяги, який вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності. За результатом проведення службового розслідування, згідно з висновком службового розслідування дисциплінарною комісією було запропоновано застосувати до молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 583 від 31.08.2021, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 частини третьої статті 1, статті 1 Статуту, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Статуту, до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. (а.с. 24-26 т. 2). На підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції № 583 від 31.08.2021, наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 1306 о/с від 13.10.2021, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с. 27 т. 2).

Не погоджуючись із наказами відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1, 2 частини першої статті 18 Закон № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пункту 4 Протоколу наради керівників відділів, секторів, командирів батальйонів та ТОР УПП в Харківській області від 27.06.2019 № 13 у разі підтвердження інформації щодо неналежної поведінки поліцейських поза службою, у побуті, порушення ними дисципліни і законності, морально етичних норм приймати рішення щодо доцільності перебування таких поліцейських у займаних посадах та продовження ними служби в поліції.

У статті 64 Закону № 580-VIII зазначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Виходячи зі змісту Присяги поліцейського, яку особа складає при вступі на службу до поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Пунктом 1, 2 частини першої розділу ІІ Правил етичної поведінки визначені основні вимоги до поведінки поліцейського, відповідно до яких поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. Відповідно до пунктів 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики, при зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику, поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Наказом МВС від 09.11.2016 за № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (Правила № 1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Пунктом 1 розділу 1 Правил № 1179 встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Згідно з частиною 1, 2статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженимЗаконом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейськимКонституціїі законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п. 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п. 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України. Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту, поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції. Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

Пунктом 6 ч. 1ст. 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII за вчинення дисциплінарного проступку. Зазначений вид дисциплінарного стягнення є найсуворішим. Згідно наказу №583 від 31.08.2021 дисциплінарний проступок, скоєний ОСОБА_1 виразився у порушенні ним вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 частини третьої статті 1, статті 1 Статуту, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3 та 4 розділу IV Правил етичної поведінки, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Статуту. Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваного наказу та звільнення позивача із служби в поліції слугували обставини порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось в нанесенні удару рукою в обличчя інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , чим завдано останньому тілесних ушкоджень, використанні ненормативної лексики у спілкуванні та некоректних висловлювань в тому числі в бік працівників поліції, ігноруванні вимог працівників поліції щодо залишення на місці події, повідомлення свого прізвища, ім`я, по-батькові, місця несення служби, припинення поведінки яка підриває рівень довіри населення до Національної поліції. Намагання нанести собі тілесні ушкодження.

Надаючи оцінку матеріалам службового розслідування та доводам сторін суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Так, опитані в ході службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , лейтенант поліції ОСОБА_5 , сержант поліції ОСОБА_6 пояснили, що 19.06.2021 о 22.57, знаходячись у складі екіпажу № 4203 отримали повідомлення від оператора скороченого номеру екстреного виклику поліції « 102» про пошкодження майна, за адресою: АДРЕСА_2 . Прибувши на місце події останні виявили заявника - ОСОБА_14 , який пояснив, що двоє, раніше невідомих йому громадян розбили скло в його автомобілі. Після чого, працівники поліції прийняли рішення встановити всіх учасників події та один з учасників повідомив, що він є діючим працівником УПП в Харківській області ДПП, але своїх персональних даних не зазначив та здійснив спробу піти з місця події до встановлення його особи. Надалі, поліцейські попросили зазначеного громадянина залишитись на місці події, на що чоловік раптово розвернувся та вдарив працівника поліції ОСОБА_2 правою рукою в область лівого ока. Встановивши особу чоловіка, яким виявився поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 , на місце події було викликано слідчо-оперативну групу ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Судом в судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, підтвердив що позивачем було завдано йому тілесні ушкодження гр. ОСОБА_1 .

Під час проведення службового розслідування також були опитані й інші працівники поліції, які прибули на місце події, зокрема, інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , командир роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_10 виклали аналогічну за змістом інформацію повідомленої ОСОБА_2 .

Також, судом досліджено висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи від 22.06.2021 № 212п/п-с, в якому зафіксовано обстеження працівника поліції ОСОБА_2 , який на підставі даних судово-медичного огляду має синець на обличчі, що утворився від ударної дії твердого предмету та міг бути отриманий в строк 3-5 днів до проведення огляду, та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, до матеріалів службового розслідування долучено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000422(правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 342 КК України), зареєстрованому 20.06.2021 за фактом повідомлення до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області про те, що за адресою: АДРЕСА_2 на виклик приїхав екіпаж № 4203, невстановлена особа чинить опір співробітнику поліції, наніс удар кулаком правої руки поліцейському ОСОБА_2 .

Отже, нанесення позивачем удару рукою в обличчя інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , чим завдано останньому тілесних ушкоджень підтверджується поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , лейтенанта поліції ОСОБА_5 , сержанта поліції ОСОБА_6 , поясненнями старших лейтенантів поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та лейтенанта поліції ОСОБА_9 , відомостями внесеними до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», копією висновку фахівця з питань судово-медичної екпертизи від 22 червня 2021 року № 212п/п-с та копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань.

Використання ненормативної лексики та ігнорування вимог поліцейських щодо залишення на місці події, повідомлення свого прізвища, ім`я, по-батькові, місця несення служби, припинення протиправної поведінки, надання документів, що посвідчують особу зафіксовані на відеозаписах зі службових портативних відеореєстраторах DSJX302003_АХ2003 часовий код 2021/06/19-23:29:38 23:30:01 DSJX302067_002067 часовий код 2021/06/20-00:55:00 00:59:00.

Так, дослідивши відеозаписи, судом встановлено, що на вимоги працівників поліції назвати своє прізвище, ім`я, та по батькові, позивач відповідає, що він - ОСОБА_15 , повідомив, що не служить в Національній поліції України, а також надає інші відомості про себе, які не відповідають дійсності.

Зазначені обставини вказують на особисту недисциплінованість та безвідповідальне ставлення позивачем до обов`язку дотримуватись вимог чинного законодавства України, вимог Наказів Національної поліції України, Привил етичної поведінки поліцейського та Присяги працівника поліції.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до пояснень позивача та його товариша ОСОБА_13 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, до позивача працівниками УПП в Харківській області ДПП застосовано заходи примусу: фізичну силу, кайданки та спорядженого речовиною сльозогінної дії.

Відповідно до копії витягу з медичної карти стаціонарного хворого №3368 ОСОБА_1 зі слів позивача лікарем записано, що 20.06.2021 року біля 01:00 його побили співробітники поліції, наявний діагноз травма носу, закритий перелом кісток носа зі зміщенням, закрито черепно-мозкова травма, струс головного мозку (а.с. 100 т. 2).

Також, відповідно до медичних довідок, зокрема, довідки КНП «МКЛ 14 ім. проф.. Л.Л. Гіршмана ХМР від 20.06.2021 встановлено діагноз позивачу хімічний опік очей, відповідно до консультативного висновку лікаря спеціаліста КНП «МКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. О.І. Мещанінова» ХМР №10/4663 від 20.06.2021 діагноз забій м`яких тканин передній стінки черева (а.с. 98-99 т. 2).

До позовної заяви представником позивача долучено витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000327(правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 2 ст. 365 КК України), зареєстрованому 02.08.2021 за фактом заяви ОСОБА_1 від 30.07.2021, яка надійшла до Харківської обласної прокуратури щодо перевищення службових повноважень окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП, які виразились в отриманні заявником тілесних ушкоджень (а.с. 46 т. 1)

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що не бачив як позивач наносив удар поліцейському ОСОБА_2 . Також свідок ОСОБА_13 пояснив, що співробітники поліції наносили ОСОБА_1 , удари, силоміць вдягали кайданки, збили його з ніг та тримаючи за руки та ноги винесли зі двору будинку, який належить молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_13 .

Зазначені обставини свідчать, що позивач приймав участь у бійці, яка мала місце вночі 19.06.2021 року. Щодо ролі кожного із учасників бійки, то оцінку їх діям має надати досудове слідство, а не суд в рамках даної адміністративної справи.

Щодо наданих пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , суд зазначає, що останній як і не підтвердив нанесення позивачем удару по обличчю ОСОБА_2 , так і не спростовував вказаних обставин справи, суд зауважує що він є товаришем позивача, 19.06.2021 позивач перебував в гостях у останнього, про що сам і зазначає в позовній заяві, за таких підстав покази вказаного свідка не можуть бути визнанні, як належні та допустимі докази щодо невинуватості позивача по справі.

Щодо доводів позивача, що дисциплінарна комісія діяла під головуванням особи, яка була зацікавлена в результатах розслідування, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до змісту частини 4 статті 15 Статуту забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Судом встановлено, що головою дисциплінарної комісії був призначений заступник начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_16 , який був свідком подій.

Однак, ОСОБА_16 перебуваючи на місці події не міг жодним чином впливати на поведінку ОСОБА_1 та контролювати її, а відтак твердження останньої щодо сприяння ОСОБА_16 вчиненню дисциплінарного проступку з боку ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Також, за результатом розгляду клопотань представника позивача про відвід членів дисциплінарної комісії від 20.07.2021 та від 22.07.2021 було надано відповіді, що клопотання були розглянуті та відхилені у зв`язку з відсутністю достатніх підстав для відводу голови та члена дисциплінарної комісії, а також зміни складу дисциплінарної комісії (а.с. 115-119 т. 2).

Щодо посилання позивача на вимоги п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що його було звільнено зі служби в поліції не на підставі п. 10 ч. 1 ст. 77, а на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Однак, вказані твердження суд вважає помилковими, оскільки притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Доводи позивача про відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності з огляду на відсутність відповідного судового рішення (вироку), яке набрало законної сили, яке би підтверджувало факт учинення ним діяння, що ставиться йому в провину, є безпідставними.

Рішення про захід впливу у виді звільнення зі служби в поліції вжито до позивача за дії, що виразились у скоєнні проступку, який підриває авторитет поліції і її працівників в очах громадськості, порушення етики поведінки поліцейського, чим допущено порушення службової дисципліни.

Тобто, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах, натомість, встановлення вини позивача у скоєнні злочину є компетенцією кримінального суду.

Дисциплінарний проступок позивача виразився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських та підривають авторитет органів Національної поліції в цілому.

Рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України. При цьому предметом даного адміністратвиного позову є саме порушення позивачем службової дисципліни.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд від 19.04.2019 по справі № 802/1172/17-а.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що дії відповідачів відповідають даним критеріям оскільки вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3,м. Київ,03048, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогул - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 18 листопада 2022 року.

Суддя Бідонько А.В.