Справа № 500/3523/22
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3523/22

15 листопада 2022 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 19 травня 2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Тернопільській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу». Листом від 16.09.2022 № 59300 відповідач позивача повідомив про відмову у задоволенні заяви про перехід на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу».

ОСОБА_1 вважає, що має право на переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про державну службу», має стаж на посаді державної служби понад 20 років.

Ухвалою від 10.10.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 27.10.2022. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Згідно поданих документів до стажу роботи на посадах державної служби можливо зарахувати періоди:

- з 01.03.1996 по 20.04.1998-помічника начальника відділення по обліку і бронюванню в Бучацькому РВК;

- з 30.07.2001 по 09.07.2002 - помічник райвійськома по режиму секретності;

- з 10.07.2002 по 29.10.2006- начальник частини (секретної);

- з 20.10.2006 по 18.03.2014- головний спеціаліст;

- з 19.03.2014 по 14.05.2014- провідний спеціаліст відділення офіцерів запасу і кадрів;

- з 15.01.2016 по 30.05.2016- головний спеціаліст відділення забезпечення.

Отже стаж роботи на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить 19 років 06 місяців 21 день.

Оскільки на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VII «Про державну службу» у позивачки менше, як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України, тому обчислювати розмір пенсії, як державному службовцю з урахуванням виплат в середніх розмірах за місяць, що передує місяць звернення, суми яких зазначені в довідці від 12.05.2022 №11/2/2677, підстави відсутні.

Слід зазначити, що за результатами розгляду документів електронної пенсійної справи встановлено, що до заяви на призначення пенсії було надано довідки про заробітну плату від 12.05.2022 №11/2/2680 та №11/2/2677.

Однак, з врахуванням листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.07.2022 №11/2/5534, зокрема, що суми надбавок за інтенсивність, премія та інші виплати у довідці від 12.05.2022 №11/2/2677 вказані з порушенням вимог постанови Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

Відповідно, зазначена довідка не може братися до уваги при обчисленні розміру пенсії згідно із Законом України «Про державну службу».

Для врахування довідок про складові заробітної плати, ОСОБА_1 для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 -VIII від 10.12.2015 слід надати довідку про розмір виплат, що включається в заробіток для обчислення пенсії (крім посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років) за травень 2016 року у відповідності до абзаців 3,4 пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622.

Головним управлінням до стажу державної служби не враховано період проходження строкової військової служби з 13.11.1983 по 21.11.1985 та період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, (на особливий період) з 08.03.2022 по 18.04.2022 .

З набранням чинності Закону України «Про державну службу» №889-VIII втратив чинність і «Порядок обчислення стажу державної служби», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі - Порядок №283).

На дату звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу» механізм обчислення стажу державної служби визначає «Порядок обчислення стажу державної служби» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229 (набрання чинності 01.05.2018 року, далі - Порядок №229).

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії згідно Закону України «Про державну службу» та Порядку №229 не передбачено зарахування до стажу державної служби періоду проходження військової служби, а Порядок №283 скасовано, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відсутні правові підстави для переведення позивача із пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію, що призначається відповідно до Закону України «Про державну службу».

З урахуванням зазначеного позивачу відмовлено в переході на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Ухвалою суду від 04.11.2022 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 15.11.2022 о 10:00 год.

Сторони в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач з 20.04.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 105 8-ІV).

19.05.2022 року позивач звернулася до Головного управління із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.09.2022 року за №3278-3401/Г-02/8-1900/22 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії.

Не погодившись із відмовою відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом п.6 ч.І ст. 92 Основного закону основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірні у цій справі питання врегульовані Законом України «Про держану службу» у редакціях Законів №№ 889-VIII та 3723-ХІІ.

Підпунктом 1 п.2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889- VIII визнано такими, що втратили чинність, серед іншого: Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 37 Закону № 3723-ХІІ, серед іншого, встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723- ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону N 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону № 889- VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону N 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Висновків щодо застосування норм права в аналогічних правовідносинах доходив і Верховний Суд у справі № 569/350/17 (постанова від 03.07.2018).

В той же час суд зазначає, що для правильного обрахування періодів, які слід зарахувати позивачу до стажу державної служби, відповідачем не взято до уваги наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із змісту трудової книжки позивача, зокрема № запису 5, наявний запис - служба в рядах Радянської армії (військовий білет серії НОМЕР_1 ) за наступним періодом з 13.11.1983 по 21.11.1985. Також, вона проходила військову службу по мобілізації, на особливий період з 08.03.2022 по 18.04.2022 (накази начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.03.2022 № 47 (по стройовій частині) та від 18.04.2022 № 88 (по стройовій частині)). Усі зазначені відомості та документи наявні у відповідача, оскільки містяться в її пенсійній справі.

Пунктом 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

«Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 № 283 (чинного до 01.05.2016) (далі - Порядок) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до ч.І ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно ч.І ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За таких обставин, позивач має право на зарахування часу військової служби з 13.11.1983 по 21.11.1985 (строкова військова служба) та з 08.03.2022 по 18.04.2022 (військова служба по мобілізації, на особливий період) до стажу державної служби не зважаючи на те, що така посада не віднесена до посад державних службовців, що узгоджується із нормами чинного законодавства.

Віднесення періоду військової служби до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, є певною соціальною гарантією військовослужбовців, а тому повинна застосовуватись поряд із положенням Закону України «Про державну службу».

Згідно ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи питання ефективного способу захисту порушеного права Верховний Суд дійшов наступних висновків: «...ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом» (п.51 постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21).

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 992,40 грн. згідно квитанції від 03.10.2022.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періодів проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військової служби з 13.11.1983 по 21.11.1985 (строкова військова служба) та з 08.03.2022 по 18.04.2022 (військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, період військової служби з 13.11.1983 по 21.11.1985 (строкова військова служба) та з 08.03.2022 по 18.04.2022 (військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період) й перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19.05.2022 з призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», та виплатити недоотримані кошти.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769)

Головуючий суддя Подлісна І.М.