Справа № 580/3657/22
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року справа № 580/3657/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.07.2022 № 75 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, період роботи в ЗАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" з 12.11.2004 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 23.04.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що має право на зарахування пільгового стажу роботи за списком № 2 період роботи в ЗАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" з 12.11.2004 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 23.04.2013, який підтверджений даними трудової книжки та відповідною довідкою, однак на звернення позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідач прийняв рішення, яким відмовив у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

29.09.2022 до суду надійшов письмовий відзив відповідача на адміністративний позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за результатами розгляду наданих позивачем документів було встановлено, що пільговий стаж особи не визначено, оскільки довідка від 10.12.2021 № 184, видана ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" завірена ліквідатором. Крім того, відсутній будь-який документ про право підпису довідок ліквідатором. Також, зазначено в пільговій довідці посаду "готувач шихти", що не відповідає, зазначеним в переліках посад в додатках до наказів про атестацію від 15.12.2003 № 582 та від 25.11.2008 № 644 та в записах трудової книжки НОМЕР_1 - "составщик шихти". Отже, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, оскільки позивачем на момент звернення надано документи, що не підтверджують право на зниження пенсійного віку.

17.10.2022 позивач подав суду відповідь на відзив, в якому окрім викладених у позовній заяві доводів зазначив, що постановою Господарського суду Луганської області від 03.10.2017 у справі № 913/412/16 ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" визнано банкрутом та призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В. При цьому, відповідно до ст. 61 кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження керівника банкрута. Отже, довідка від 10.12.2021 № 184 про підтвердження пільгового стажу підписана уповноваженою особою.

Крім того, у відзиві на позов та відповіді на відзив сторони заявили клопотання про залучення до участі у справі другим відповідачам - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Оцінюючи вказане клопотання, суд зазначає, що згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Як свідчать матеріали справи, спірне рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 27.07.2022 № 75 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому спірні правовідносини виникли між позивачем вказаним управлінням, у зв`язку з чим підстави для залучення співвідповідача у справі відсутні.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

20.07.2022 позивач звернулась до органу пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії за віком.

За наслідками розгляду вказаної заяви щодо призначення пенсії, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішенням від 27.07.2022 № 75 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зазначено, що вік заявника становить 57 років 1 день. Страховий стаж - 28 років 7 місяців 7 днів.

Пільговий стаж особи не визначений оскільки довідка від 10.12.2021 № 184, видана ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" завірена ліквідатором. Крім того, відсутній будь-який документ про право підпису довідок ліквідатором.

Також, зазначено в пільговій довідці посаду "готувач шихти", що не відповідає, зазначеним в переліках посад в додатках до наказів про атестацію від 15.12.2003 № 582 та від 25.11.2008 № 644 та в записах трудової книжки НОМЕР_1 - "составщик шихти".

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач для захисту своїх прав звернулась в суд з даним позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ч. 1 ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Суд встановив, що згідно з записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач із 12.11.2004 до 31.03.2005 працювала дробильником-розмелювачем 3 розряду на ЗАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій"

01.04.2005 позивача переведено готувачем шихти цеху № 1 вказаного підприємства.

23.04.2013 позивача звільнено з роботи за скороченням чисельності.

Суд врахував, що в трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Крім того, вказані записи, а також віднесення наведених робіт до списку № 2 роботи в шкідливих умовах підтверджуються довідкою від 10.12.2021 № 184.

Отже, стаж позивача за списком № 2 у період з 12.11.2004 до 23.04.2013 підтверджений належними доказами.

При цьому, підстави прийняття спірного рішення, що довідка від 10.12.2021 № 184 завірена ліквідатором і відсутній будь-який документ про право підпису довідок ліквідатором, суд вважає необґрунтованим, з огляду на таке.

Постановою Господарського суду Луганської області від 03.10.2017 у справі № 913/412/16 ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" визнано банкрутом та призначено арбітражного керуючого ліквідатора Віскунова О.В.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Отже, довідка від 10.12.2021 № 184 про підтвердження пільгового стажу позивача підписана уповноваженою особою, а протилежні доводи спірного рішення є необґрунтованими.

Як зазначено вище, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

На підставі ч.1 ст.26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У спірному рішенні зазначено, що вік позивача становить 57 років 1 день. Страховий стаж - 28 років 7 місяців 7 днів.

Як установлено судом вище, пільговий стаж позивача за Списком № 2 становить 8 років 5 місяців 10 днів.

Оскільки позивач має більше половини стажу на роботах за Списком № 2, пенсія за віком позивачу має бутим призначена із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058-IV (60 років), на 1 рік за кожні 2 роки роботи за Списком № 2, тобто на 4 роки.

Тобто, пенсійний вік позивача становить 56 років.

Зважаючи, що станом на час звернення за пенсією вік позивача становить 57 років 1 день, позивач має достатній страховий стаж (28 років 7 місяців 7 днів), суд дійшов висновку, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вищевикладених норм п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Тому відмова пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є незаконною, а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.07.2022 № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 145 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст. 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому для ефективного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи позивача: з 12.11.2004 до 31.03.2005 дробильником-розмелювачем 3 розряду та з 01.04.2005 до 23.04.2013 готувачем шихти цеху № 1 на ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій".

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.07.2022 № 75 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняти рішення про призначення з 20.07.2022 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зарахувавши до її пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи: з 12.11.2004 до 31.03.2005 дробильником-розмелювачем 3 розряду та з 01.04.2005 до 23.04.2013 готувачем шихти цеху № 1 на ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій".

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11.11.2022.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК