Справа № 160/13901/22
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровського управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
08 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпровського управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради з вимогами:
- визнати протиправною відмову Дніпровського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради в виплаті допомоги на проживання ОСОБА_1 та її дитині - ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Дніпровське управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 та її дитині - ОСОБА_2 допомоги на проживання відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332, на підставі заяви ОСОБА_1 з березня 2022 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є внутрішньопереміщеною особою з м.Макіївка Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дитину ОСОБА_2 , який Дніпровським управлінням соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради взятий на облік внутрішньо переміщених осіб. 26.04.2022 року позивачем до відповідача подано заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка призначається відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 332. Проте відповідачем відмовлено у наданні такої допомоги, у зв`язку з тим, що заявник з початку війни нікуди не переміщалась з території адміністративно-територіальної одиниці в яких мешкає. Вказану відмову позивач вважає протиправною з огляду на те, що є внутрішньопереміщеною особою з м.Макіївка Донецької області, на яку розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 332.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем-2 13.10.2022 року надано до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву вказано, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з м.Макіївка, Донецької області до м.Кам`янське, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.05.2016 р. №1207-681835 (на обліку з 17.10.2014 р.) за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_1 . Починаючи з 23.06.2016 р. позивач, її чоловік ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 знаходяться на обліку як одержувачі щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в Дніпровському управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики. Згідно з витягом з протоколу засідання комісії з призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 04.01.2022 р. №1 комісією вирішено призначити позивачу соціальну виплату щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 25.01.2022 р. позивачу призначено допомогу на проживання починаючи з 26.12.2021 р. по 25.06.2022 р. в розмірі 3000,00 грн. на чоловіка та дітей. Станом на 24.02.2022 р. позивач не отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, за винятком її чоловіка ОСОБА_3 та дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Вказує, що допомога, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 332, призначається автоматично особам, які на 01.03.2022 року отримували щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505, у зв`язку з чим чоловіку та дітям позивача було автоматично перераховано допомогу. Позивачу було відмовлено у виплаті допомоги у зв`язку з тим, що вона була облікована до 24.02.22 року та не переміщалася з території адміністративно-територіальної одиниці, в якій мешкає, а допомога може бути виплачена лише у разі нового переміщення. Отже, для отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у відповідності до Порядку №332 позивачем мало бути дотримано дві умови: отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022 р.; або бути облікованим на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332 або переміщеним з такої території. Позивач не підпадає під вказані умови, оскільки з 24.02.2022 року вона не змінювала своє місце перебування та станом на 24.02.2022 року не отримувала щомісячну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 16.05.2016 року №1207-681835, є внутрішньо переміщеною особою із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 , до фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 30.03.2022 року.
26.04.2022 року позивачем подано до Дніпровського управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради заяву про надання їй та дитині - ОСОБА_2 - допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, згідно постанови № 332 від 20.03.2022 року.
Дніпровським управлінням соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради складено повідомлення від 27.04.2022 року № 03/655 про відмову наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким повідомлено про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі п.2 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, зі змінами, оскільки з 24 лютого 2022 року, з часу повномасштабного вторгнення та початком воєнних дій на території України із запровадженням воєнного стану, не переміщалися з території адміністративно-території одиниці в якій мешкаєте, а саме: м.Кам`янське Дніпропетровської області.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг".
20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено, зокрема Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 332).
Пунктом 2 Порядку № 332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:
для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;
для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.
Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.
Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Згідно Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. № 204-р, регіон Дніпропетровська область включений до зазначеного Переліку.
Отже, як вбачається зі змісту Порядку № 332, пунктом 2 передбачено коло осіб, яким надається допомога, а пункт 3 містить деякі виключення, коли така допомога не надається.
З аналізу пункту 2 Порядку №332 можна зробити висновок, що особа має право на допомогу, визначену Порядком № 332, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. № 204-р.
Згідно з матеріалів справи, позивач, відповідно до вимог Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505, зареєстрована відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа за новим місцем проживання: м.Кам`янське Дніпропетровської області.
Згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.07.2016 року Дніпровського управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, на підставі звернення від 23.06.2016 року ОСОБА_1 сім`ї ОСОБА_1 призначена допомога у загальному розмірі 2652,00 грн., у тому числі ОСОБА_1 у розмірі 442,00 грн.
Проте відповідач у відзиві вказує, що станом на 24.02.2022 року позивач не отримувала державну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Таким чином, позивач є внутрішньо переміщеною особою станом на 24.02.2022 року, зареєстрована та проживає за адресою: м.Кам`янське Дніпропетровської області, тобто на території, яка включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць визначених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р.
Слід звернути увагу, що Порядок № 332 (у редакції, чинній на час звернення позивача за допомогою та на час отримання ним відмови) не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись, або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу.
При цьому, позивач не підпадає під виключення, чинні на час спірних правовідносин, та не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.
Крім того судом враховано, що чоловік позивача - ОСОБА_3 та діти - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 отримують допомогу на проживання, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 20.02.2022 року.
Проте, відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні допомоги, посилається на пункт 2 Порядку № 332 та зазначив, що особа перемістилась з території проведення бойових дій раніше, ніж 24.02.2022 року.
Проте, пункт 2 Порядку № 332, як і інші його пункти, не містять такої підстави для не надання особі допомоги, як переміщення з території проведення бойових дій раніше, ніж 24.02.2022 року.
Слід зауважити, що лише після змін, внесених до абзацу сьомого пункту 3 Порядку № 332 відповідно до Постанови КМ № 923 від 19.08.2022 р., набула чинності редакція Порядку № 332, відповідно до якої допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року.
Проте, позивач звернулась із заявою про отримання допомоги у квітні 2022 року, коли вказана вище редакція Порядку № 332 не діяла, а тому відповідна редакція не регулює спірні правовідносини.
Також у відзиві на позов відповідач вказує на те, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в пунктах 2, 3 Порядку № 332, Дніпропетровська область станом на 24.02.2022 року не входила до відповідного переліку, а включена лише після внесення змін до вказаного Розпорядження 11.03.2022 р. Таким чином, відповідач зазначає, що позивач станом на 24.02.2022 р. обліковувався на території, що не включена до переліку територій, на яких ведуться бойові дії.
З цього приводу слід вказати, що станом на 24.02.2022 року жодна територія не входила та не могла входити до відповідного переліку згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №204-р, оскільки цього переліку не існувало, як це вбачається з його затвердження.
Таким чином, Порядок № 332 не містить та не може містити казуїстичної норми, що умовою отримання допомоги є включення саме до 24.02.2022 р. певної території до переліку, визначеного Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. № 204-р.
Також, той факт, що Дніпропетровська область включена до переліку адміністративно-територіальних одиниць згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022р. №204-р не у первісній редакції від 06.03.2022 р., а після змін 11.03.2022 р., не свідчить на користь доводів відповідача, оскільки Порядок № 332, який регламентує надання допомоги та містить посилання на Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р, затверджений 20 березня 2022 р., тобто, як і станом на день затвердження Порядку № 332, так і станом на час виникнення спірних правовідносин, Дніпропетровська область входить до відповідного переліку адміністративно-територіальних одиниць згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 р. №204-р.
Що ж стосується переліку територій, де ведуться бойові дії, такий перелік, як вже судом зазначалось, визначений іншим актом, і територія, з якої перемістився позивач належить до відповідного переліку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332.
Отже, відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі її заяви від 26.04.2022 року, у зв`язку з чим відповідне рішення - повідомлення від 27.04.2022 року № 03/655 про відмову наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням відповідачем судового рішення шляхом зобов`язання встановити судом строк подати звіт про його виконання суд зазначає таке.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, зобов`язати надати сторону звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не обов`язком. Вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення слугує стимулюючим засобом для його виконання.
Матеріали судової справи не містять жодного доказу того, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення. Суд також враховує запроваджений воєнний стан в Україні. Тому відсутні обґрунтовані підстави для зобов`язання відповідача подати суду такий звіт.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, судовий збір, який підлягає оплаті за подачу позовної заяви до суду в сумі 992,40 грн., підлягає стягненню з департамент соціальної політики Кам`янської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати повідомлення Дніпровського управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради від 27.04.2022 року № 03/655 про відмову ОСОБА_1 у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Зобов`язати Дніпровське управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 та її дитині - ОСОБА_2 , відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03. 2022 року №332, на підставі заяви ОСОБА_1 від 26.04.2022 року.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 листопада 2022 року.

Суддя Е.О. Юрков