Справа № 340/5954/21
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 340/5954/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Поспєлової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року (головуючий суддя Брегей Р.І.) у справі №340/5954/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів та поновлення на службі, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.08.2021 №516, яким інспектору взводу №2 роти №1 батальону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 12.08.2021 №814 о/с, згідно з яким відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» до старшого лейтенанта ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на неправомірність оскаржуваних наказів про накладення та застосування дисциплінарного стягнення через відсутність фактів порушення позивачем службової дисципліни.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що б було підставою для застосування до останнього дисциплінарного стягнення.

Не погодившись з рішенням суду, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти

нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаються на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено як підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності так не надано і належної оцінки доказам, які підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.08.2021 №516 позивачу оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Підставою для видання вказаного наказу стали висновки службового розслідування, призначеного за фактом можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Боєвцем Юрієм Олександровичем та інспектором взводу №2 роти №1 Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування зроблено висновок про встановлення факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні вимог частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статей 3 та 6, частини першої статті 8, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 3, 4, 6 та 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців першого, другого та п`ятого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026, пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, підпунктів 1, 6 та 13 пункту 1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського патрульної поліції.

Суть дисциплінарного проступку, згідно з Висновками службового розслідування, полягають у тому, що позивач, під час зупинки транспортних засобів, не застосовував відеореєстратор при спілкуванні з водіями, що становить порушення п.5 розділу ІІ Інструкції №1026 та безпідставно не притягнув водіїв до адміністративної відповідальності, чим порушив вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 12.08.2021 №814 о/с, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», до старшого лейтенанта ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Правомірність та обгрунтованість застосування до позивача дисциплінарної стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є предметом спору який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе обов`язок поліцейського належним чином виконувати свої службові обов`язки, у тому числі дотримуватися законів та інших нормативно-правових актів.

У спірному випадку, як вбачається з висновку службового розслідування, наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.08.2021 №516, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки про порушення останнім вимог законодавства, що регулює підстави та процедуру притягнення осіб до адміністративної відповідальності та Інструкції №1026, якою врегульовані питання щодо застосування органами поліції технічних приладів, що мають функції фото і відеозапису.

Так, згідно висновків службового розслідування та наказу від 04.08.2021 №516 суть дисциплінарного порушення полягає, зокрема, у порушенні:

частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення;

пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853), яким передбачено те, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Висновків про порушення позивачем вказаних норм права відповідач дійшов з огляду на його позицію про те, що позивачем безпідставно було звільнено від адміністративної відповідальності водіїв трьох транспортних засобів, які були зупиненні позивачем. Тобто, відповідач, а саме члени дисциплінарної комісії, шляхом дослідження записів, які зроблено відеореєстратором патрульного автомобіля, дійшли висновку про те, що водії транспортних засобів допустили порушення ПДР, чим скоїли адміністративні правопорушення, але позивачем не було складено постанови про адміністративні правопорушення.

З приводу таких підстав для висновку про порушення позивачем вимог КУпАП та Інструкції №1395, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що члени дисциплінарної комісії не є законодавчо визначеними органом чи посадовими особами до повноважень яких віднесено вирішення питань щодо наявності чи відсутності в діях осіб складу адміністративного правопорушення. Рішення про наявність чи відсутність в діях осіб ознак адміністративного правопорушення, а відповідно і рішення про притягнення таких осіб до адміністративної відповідальності, можуть приймати виключно державні органи та посадові особи, які прямо визначені КУпАП.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим зазначення у висновку службового розслідування та в наказі від 04.08.2021 №516 посилання на те, що дисциплінарний проступок позивача полягає в порушенні частини першої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення пункту 4 розділу І Інструкції №1395.

Встановлені обставини справи також свідчать про те, що відповідач і не заперечує того, що вищенаведені обставини фактично не становлять суть дисциплінарного проступку. Про це відповідач, зокрема, зазначає в апеляційній скарзі, вказуючи на те, що фактично звинувачення позивача зводяться до недотримання останнім вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року №1026.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, вказаною нормою визначено період, протягом якого відеореєстратор повинен бути включеним, а фактично протягом всього періоду виконання поліцейським службових обов`язків. Тобто, в контексті спірних відносин, відеореєстратор позивача повинен був включений 01 березня 2021 протягом всього часу несення позивачем служби.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує на те, що в провину позивачу не ставиться порушення вимоги вести безперервну відеозйомку протягом усього часу несення служби, а саме протягом дванадцяти годин. Таку позицію обґрунтовують тим, що органи Нацполіції не можуть забезпечити поліцейських відеореєстраторами, які б могли здійснювати безперервний запис протягом такого часу.

В той же час, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивачем не дотримано вимоги інших положень пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026, а саме:

під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання;

у разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

З приводу таких аргументів відповідача слід зазначити те, що п.5 розділу ІІ Інструкції №1026 таких положень не містить.

Зазначені положення наведені у пункті 6 розділу ІІ Інструкції №1026. В той же час, висновок службового розслідування та наказ від 04.08.2021 №516 не містять висновків про порушення позивачем вимог пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1026.

Таким чином, обґрунтовуючи свою позицію щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції, відповідач посилається на положення норм права, які не були визначені під час службового розслідування як такі, що порушені позивачем та такі що становлять суть дисциплінарного проступку.

Крім цього, в контексті спірних відносин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що вимога до поліцейського про дотримання положень пункту 6 розділу ІІ Інструкції №1026 може бути пред`явлена лише за умови дотримання вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026, яка безперечно свідчить про те, що поліцейський повинен бути забезпечений таким відеореєстратором, який здатний здійснювати запис протягом всього часу несення служби.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність відповідачем порушень вимог законодавства, які зазначені у Висновку службового розслідування та які становлять суть дисциплінарного проступку.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, ухваливши рішення про задоволення позову, правильно по суті вирішив справу, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі №340/5954/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 10.11.2022

Повний текст виготовлено 11.11.2022

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк