Справа № 200/2151/22
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Справа№200/2151/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішення і бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

04 лютого 2022 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), надісланий на адресу суду 02 лютого 2022 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21 січня 2022 року № 65 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2. визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу періодів з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року; з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року; з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року; з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року; з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року; з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року; з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року; з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року; з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року; з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року; з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року; з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року; з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року; з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року; з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року; з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року; з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року; з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року; з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року; з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року; з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року; з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року та часу навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року;

3. зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до стажу роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», наступних періодів роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року; з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року; з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року; з 27 серпня 1996 року по 20 травня 1997 року; з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року; з 05 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року; з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року; з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року; з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року; з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року; з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року; з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року; з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року; з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року; з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року; з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року; з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року; з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року; з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року; з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року; з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року; з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року; з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року; з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року; з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року; з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року; з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року; з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року; з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року; з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року; з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року та часу навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

09 лютого 2022 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

На час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Витребувані ухвалою від 09 лютого 2022 року письмові докази, а саме: пенсійна справа ОСОБА_1 з усіма наявними в ній матеріалами; заява позивача про призначення пенсії від 14 січня 2022 року та всі документи, що були подані разом з нею; рішення про відмову у призначенні пенсії від 21 січня 2022 року № 65 та всі документи, що слугували підставою для його прийняття; розрахунок загального та пільгового стажу, проведений пенсійний органом під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії (форма РС-право); всі інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень, відповідач суду не надав, про причини, що унеможливили їх подання, суд не повідомив.

За цих обставин справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

14 листопада 2022 року суд постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні заяви відповідача про залучення до участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) як другого відповідача.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 14 січня 2022 року він звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

21 січня 2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло рішення № 65, яким відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

При цьому пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу:

період роботи з 19 травня 199 року по 12 червня 2002 року на підставі довідки від 22 листопада 2021 року № 414, оскільки пільговий стаж не підтверджений підземними виходами згідно з довідкою про кількість підземних виходів від 02 листопада 2021 року № 71;

період роботи з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року, оскільки довідка від 16 грудня 2021 року № 267 не відповідає вимогам додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637);

період роботи з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року у зв`язку з тим, що довідка від 10 грудня 2021 року № 241 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637, а саме не містить підсумку пільгового стажу. Крім того, довідка не підлягає розгляду, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Ремшахтастрой» знаходиться у м. Макіївка, тобто на тимчасово окупованій території, і перевірку первинних документів провести неможливо;

періоди роботи з 27 серпня 1996 року по 20 травня 1997 року, з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року, з 05 квітня 2017 року по 29 квітня 2017 року, з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року, з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року зараховані до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки пільгові довідки за ці періоди не містять посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Крім того, покликаючись на розрахунок стажу (форма РС-право), позивач стверджував, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не зарахувало до його пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоди з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року, з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року, з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року, з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року, з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року, з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року, з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року, з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року, з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року, з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року, з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року, з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року.

Також до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, не зарахований період навчання в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Шатне і підземне будівництво» з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року. Пенсійний орган зарахував до пільгового стажу лише період виробничої практики з 12 грудня 1995 року по 11 квітня 1996 року.

Вважаючи рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21 січня 2022 року № 65 та бездіяльність пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач вказував на те, що пільговий характер його роботи підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці, яка є основним документом про стаж, а тому подання додаткових документів, в тому числі уточнюючих довідок, він не потребує.

Позивач припускає, що пенсійний орган не зарахував до його пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоди безоплатних відпусток, виконання державного обов`язку та гірничих робіт: з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року, з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року, з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року, з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року, з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року, з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року, з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року, з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року, з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року, з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року, з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року, з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року.

Таку бездіяльність пенсійного органу позивач вважав протиправною, покликаючись на норми ст. 84 Кодексу законів про працю України, ст. 25 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) та лист Міністерства соціальної політики України від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, і стверджуючи, що має право на зарахування періодів безоплатних відпусток до пільгового стажу.

Також позивач доводив, що має право на зарахування до пільгового стажу всього періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року на підставі ст. 28 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» (далі Закон № 103/98-ВР), оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем працевлаштування за спеціальністю, що дає право на пільгову пенсію, не перевищує трьох місяців.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області доводило, що у спірних правовідносинах діяло в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Відповідач зазначив, що за заявою ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Дніпропетровський області прийняв рішення від 21 січня 2022 року № 65, яким відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідач стверджував, що згідно з наданими позивачем документами вік заявника 44 роки, пільговий стаж 19 років 04 місяці 25 днів, чого недостатньо для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Відповідач зазначив, що не зарахував ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи:

з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року згідно з довідкою від 22 листопада 2021 року № 414, оскільки пільговий стаж не підтверджений підземними виходами згідно з наданою довідкою про кількість підземних виходів від 02 листопада 2021 року № 71;

з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року, оскільки довідка від 16 грудня 2021 року № 267 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637;

(Пенсійний орган вказував на те, що повернутися до розгляду вказаних довідок буде можливо за результатами перевірок первинних документів та надання оновлених пільгових довідок; зазначав, що запит на перевірку зроблений).

з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року, оскільки довідка від 10 грудня 2021 року № 214 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637, а саме не містить підсумку пільгового стажу. Також довідка не підлягає розгляду у зв`язку з тим, що підприємство ТОВ «Ремшахтабуд» знаходиться у м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює проведення перевірки.

Періоди роботи з 27 серпня 1996 року по 20 травня 1997 року, з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року, з 05 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року, з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року та з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року зараховані до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки пільгові довідки за вказані періоди не містять посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Відповідач стверджував, що позивачу рекомендовано оновити пільгові довідки відповідно до вимог п. 20 Порядку № 637 для повторного розгляду територіальними органами Пенсійного фонду України заяви про призначення пенсії. ОСОБА_1 повторно до органів Пенсійного фонду України після усунення недоліків в оформленні уточнюючих довідок не звертався, що, за висновком відповідача, свідчить про відсутність у нього порушеного права, яке б потребувало судового захисту.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 26 лютого 2003 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

14 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

На підставі п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі Порядок № 22-1) за принципом екстериторіальності розгляд заяви ОСОБА_1 здійснював структурний підрозділ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Так, 21 січня 2021 року ГУ ПФУ в Дніпропетровський області прийняло рішення № 65 «Про відмову у призначенні пенсії».

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, пенсійний орган виходив з такого:

вік заявника 44 роки;

необхідний пільговий стаж, визначений ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, - 25 років;

пільговий стаж особи становить всього 19 років 04 місяці 25 днів.

Результат розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документа до загального стажу зараховані всі періоди роботи.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року згідно з довідкою від 22 листопада 2021 року № 414, оскільки пільговий стаж не підтверджений підземними виходами згідно з наданою довідкою про кількість підземних виходів від 02 листопада 2021 року № 71;

- з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року, оскільки довідка від 16 грудня 2021 року № 267 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637;

(Пенсійний орган вказував на те, що повернутися до розгляду вказаних вище довідок буде можливо за результатами перевірок первинних документів та надання оновлених пільгових довідок; зазначав, що запит на перевірку зроблений).

- з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року, оскільки довідка від 10 грудня 2021 року № 214 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637, а саме не містить підсумку пільгового стажу. Також довідка не підлягає розгляду у зв`язку з тим, що підприємство ТОВ «Ремшахтабуд» знаходиться у м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює проведення перевірки.

Періоди роботи з 27 серпня 1996 року по 20 травня 1997 року, з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року, з 05 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року, з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року та з 22 червня 2021 року по «12 січня 2002 року» (так вказано в рішенні) зараховані до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки пільгові довідки за ці періоди не містять посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Пенсійний орган вказував на те, що для зарахування до пільгового стажу за ст. 14/25 цих періодів необхідно надати оновлені пільгові довідки.

Як наслідок, пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

З приводу періодів, на зарахування яких до спеціального (пільгового) стажу претендує позивач, суд встановив наступні обставини.

Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 свідчать про таке:

Запис 1 12 грудня 1995 року на підставі наказу від 11 грудня 1995 року № 406к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на Шахту ім. О.Г. Стаханова гірничим майстром з повним робочим днем в шахті на час проходження виробничої практики.

Запис 2 11 квітня 1996 року на підставі наказу від 12 квітня 1996 року № 102к був звільнений у зв`язку із закінченням виробничої практики.

Запис 3 навчання в Селидівському гірничому технікумі.

Відповідно до довідки Селидівського гірничого технікуму від 06 січня 2022 року № 02/4, ОСОБА_1 навчався на денному відділенні Селидівського гірничого технікуму за спеціальністю «Шахтне і підземне будівництво» з 01 вересня 1992 року (наказ від 28 липня 1992 року № 279) по 06 червня 1996 року. Захистив дипломний проект 06 червня 1996 року (протокол від 06 червня 1996 року № 9); диплом серії НОМЕР_4 .

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), проведений ГУ ПФУ в Дніпропетровській області під час розгляду заяви про призначення пенсії, пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 01 вересня 1992 року по 11 грудня 1995 року тривалістю 03 роки 03 місяці 11 днів навчання у вищих/середніх навчальних закладах до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 12 грудня 1995 року по 11 квітня 1996 року тривалістю 00 років 04 місяці 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 12 квітня 1996 року по 06 червня 1996 року тривалістю 00 років 01 місяць 25 днів навчання у вищих/середніх навчальних закладах до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Запис 4 27 серпня 1996 року на підставі наказу від 30 серпня 1996 року № 125к позивач був прийнятий на роботу на Шахту 1-3 «Новогродівська» учнем гірничого робочого підземного на дільницю шахтного транспорту.

Запис 5 08 жовтня 1996 року на підставі наказу від 06 листопада 1996 року № 2346 переведений гірничим робочим підземним 3 розряду на дільницю шахтного транспорту.

Запис 6 20 травня 1997 року на підставі наказу від 20 травня 1997 року № 71к звільнений за ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з призовом на військову службу.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року тривалістю 00 років 01 місяць 04 дні до страхового та пільгового стажу за Списком № 1;

з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року тривалістю 00 років 00 місяців 03 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року тривалістю 00 років 02 місяці 27 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1;

з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року тривалістю 00 років 00 місяців 03 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року тривалістю 00 років 01 місяць 25 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1;

з 01 березня 1997 року по 01 березня 1997 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року тривалістю 00 років 01 місяць 29 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1;

з 01 травня 1997 року по 02 травня 1997 року тривалістю 00 років 00 місяців 02 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року тривалістю 00 років 00 місяців 18 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Запис 7 в період з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах України; запис внесений на підставі військового квитка.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період військової служби з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року тривалістю 01 рік 06 місяців 18 днів до страхового стажу; цей період також врахований при обчисленні пільгового стажу за Списком № 1, про що свідчить підсумковий розрахунок пільгового стажу.

Запис 8 10 лютого 1999 року на підставі наказу від 09 лютого 1999 року № 462к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до державного відкритого акціонерного товариства «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті тимчасово.

Запис 9 09 квітня 1999 року на підставі наказу від 13 квітня 1999 року № 1617к звільнений за п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року тривалістю 00 років 02 місяці 00 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Запис 10 19 травня 1999 року на підставі наказу від 20 травня 1999 року № 195/к позивач був прийнятий на роботу на Шахту «Центральна» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» гірничим майстром підземним.

Запис 11 12 червня 2002 року на підставі наказу від 13 червня 2002 року № 261к звільнений за ст. 36 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року тривалістю 03 роки 00 місяців 24 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Запис 12 05 серпня 2002 року на підставі наказу від 05 серпня 2002 року № 960к позивач був прийнятий на роботу на державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 13 16 вересня 2004 року на підставі наказу від 16 вересня 2004 року № 1246/к переведений гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті.

Запис 14 23 червня 2008 року на підставі наказу від 23 червня 2008 року № 924 звільнений за ст. 36 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року тривалістю 00 років 00 місяців 04 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 09 серпня 2002 року по 31 грудня 2003 року тривалістю 01 рік 04 місяці 23 дні до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 січня 2004 року по 15 вересня 2004 року тривалістю 00 років 08 місяців 15 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 17 вересня 2004 року по 31 травня 2005 року тривалістю 00 років 08 місяців 15 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 червня 2005 року по 30 листопада 2005 року тривалістю 00 років 05 місяців 29 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 грудня 2005 року по 31 травня 2005 року тривалістю 00 років 06 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 червня 2006 року по 31 грудня 2006 року тривалістю 00 років 07 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 січня 2007 року по 01 січня 2007 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 січня 2007 року по 31 липня 2007 року тривалістю 00 років 07 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 серпня 2007 року по 30 листопада 2007 року тривалістю 00 років 03 місяці 29 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року тривалістю 00 років 00 місяців 04 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 05 грудня 2007 року по 23 червня 2008 року тривалістю 00 років 06 місяців 19 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 15 03 липня 2008 року на підставі наказу від 03 липня 2008 року № 161-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «Ремшахтабуд» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті за строковим трудовим договором на дільницю ПР-4.

Запис 16 визнаний недійсним згідно із записом 17.

Запис 18 05 грудня 2008 року на підставі наказу від 09 грудня 2008 року № 287-к позивач звільнений за п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України за угодою сторін.

Згідно з довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Ремшахтабуд», яка видана у м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України, 10 грудня 2021 року за № 214, ОСОБА_1 працював повний робочий день в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремшахтобуд» і за період з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року виконував гірничі роботи на дільниці шахта «Красноармійська-Західна № 1» відповідно до контракту від 09 червня 2006 року № 11093дс за професією (посадою) гірничого майстра підземного з повним робочим днем в шахті дільниці ПР-4, що передбачена Списком № 1, розділ 1, підрозділ 1, код КП 1.1а, постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Довідка видана на підставі особової справи, книги наказів про прийом на роботу та звільнення, картки ф. Т-2; табелів обліку робочого часу під землею.

Атестація робочих місць за умовами праці і характером виконуваних робіт проведена за наказом від 23 березня 2007 року № 21.

На шахті проводились прохідні роботи та ремонт гірничих виробок.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року тривалістю 00 років 05 місяців 03 дні до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Запис 19 17 грудня 2008 року на підставі наказу від 17 грудня 2008 року № 2267/к позивач був прийнятий на роботу в державне підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 20 06 квітня 2012 року на підставі наказу від 06 квітня 2012 року № 794/к переведений гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем в шахті.

Запис 21 29 серпня 2013 року на підставі наказу від 29 серпня 2013 року № 3007/к переведений помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті.

Запис 22 12 листопада 2013 року на підставі наказу від 12 листопада 2013 року № 3996/к переведений гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем в шахті.

Запис 23 01 березня 2017 року на підставі наказу від 01 березня 2017 року № 1351/к переведений помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті.

Запис 24 27 березня 2017 року на підставі наказу від 27 березня 2017 року № 2017/к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року тривалістю 00 років 00 місяців 12 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 29 грудня 2008 року по 31 серпня 2010 року тривалістю 01 рік 08 місяців 03 дні до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу;до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 вересня 2010 року по 31 серпня 2011 року тривалістю 01 рік 00 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу;до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 вересня 2011 року по 30 вересня 2012 року тривалістю 01 рік 00 місяців 29 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року тривалістю 00 років 06 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 квітня 2013 року по 31 травня 2013 року тривалістю 00 років 02 місяці 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 червня 2013 року по 30 вересня 2013 року тривалістю 00 років 03 місяці 29 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 жовтня 2013 року по 30 березня 2014 року тривалістю 00 років 05 місяців 29 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2017 року тривалістю 02 роки 11 місяців 00 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в;

з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року тривалістю 00 років 00 місяців 01 день до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 02 березня 2017 року по 27 березня 2017 року тривалістю 00 років 00 місяців 26 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 25 05 квітня 2017 року на підставі наказу від 04 квітня 2017 року № 850-к позивач був прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» гірничим робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах.

Запис 26 25 квітня 2017 року на підставі наказу від 25 квітня 2017 року № 999-к переведений майстром гірничим з повним робочим днем на підземних роботах.

Запис 27 29 вересня 2017 року на підставі наказу від 29 вересня 2017 року № 3128-к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року тривалістю 00 років 00 місяців 10 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 15 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року тривалістю 00 років 05 місяців 15 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Запис 28 12 жовтня 2017 року на підставі наказу від 12 жовтня 2017 року № 6540/к позивач був прийнятий на роботу в державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 29 27 березня 2018 року на підставі наказу від 27 березня 2018 року № 1030/к звільнений за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України за переведенням в товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське».

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період:

з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року тривалістю 00 років 00 місяців 05 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований;

з 17 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року тривалістю 00 років 05 місяців 11 днів до страхового та пільгового стажу ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в.

Запис 30 29 березня 2018 року на підставі наказу від 29 березня 2018 року № 631к позивач був прийнятий на роботу до товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» за переведенням гірничим робочим підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті.

Запис 31 04 квітня 2018 року на підставі наказу від 04 квітня 2018 року № 646/к переведений гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем в шахті.

запис 32 03 січня 2019 року на підставі наказу від 03 січня 2019 року № 2к переведений помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті;

Запис 33 06 квітня 2020 року на підставі наказу від 06 квітня 2020 року № 97к звільнений згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року тривалістю 02 роки 00 місяців 08 днів до страхового стажу; до пільгового стажу цей період не зарахований.

Запис 34 18 травня 2020 року на підставі наказу від 18 травня 2020 року № 64-к позивач був прийнятий на роботу до відокремленого підрозділу «Шахта 1-3 Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Запис 36 16 червня 2021 року на підставі наказу від 16 червня 2021 року № 97к звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), пенсійний орган зарахував ОСОБА_1 період з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року тривалістю 01 рік 00 місяців 29 днів до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Запис 37 22 червня 2021 року на підставі наказу від 18 червня 2021 року № 311к позивач був прийнятий на роботу до товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті.

Після 22 червня 2021 року трудова книжка не містить записів, в тому числі про переведення, звільнення тощо.

Як свідчить розрахунок стажу (форма РС-право), ГУ ПФУ в Дніпропетровський області зарахувало ОСОБА_1 період з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року тривалістю 00 років 06 місяців 21 день до страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Всього за розрахунком пенсійного органу страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 06 місяців 02 днів, пільговий стаж за Списком № 1, включаючи роботи за Списком № 1, роботи підземні за постановою № 202, військова служба, - 19 років 04 місяці 25 днів.

Суд зауважує, що довідки від 22 листопада 2021 року № 414, від 02 листопада 2021 року № 71, від 16 грудня 2021 року № 267, на які ГУ ПФУ в Дніпропетровській області покликлося в рішенні від 21 січня 2022 року № 65, сторони суду не надали.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 суду також не надані.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто станом на 14 січня 2022 року, Закон № 1058 діяв в редакції від 31 грудня 2021 року.

Згідно з п. 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788) застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.

П. 1 абз. 2 п. 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 було передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

На підставі пп. 27 п. 7 розділу І Закону України 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» п. 2 у розділі ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 викладений у новій редакції, що не передбачала застосування Закону № 1788 при призначенні пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058.

Щодо права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 слід зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч. ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Ст. 14 Закону № 1788 визначала особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1788 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 10100000 «Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тонелів та інших підземних споруд» розділу 10100000 І. «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені 10101000 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» 1010100а а) Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені: 1.1а а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

До підрозділу 1. «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу І. «Гірничі роботи. Видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, включені працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гарячих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі Постанова КМУ № 202).

До розділу І. «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований ст. 62 Закону № 1788.

Ст. 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка; лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Порядок звернення за призначенням пенсії регламентований ст. 44 Закону № 1058.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, що передбачено ч. 2 ст. 44 Закону № 1058.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії Порядок № 22-1 діяв в редакції від 10 грудня 2021 року.

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів:

єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства;

централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій;

мінімізація особистих контактів з громадянами;

відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу;

попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, […] (Заява про призначення/перерахунок пенсії додаток 1); […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про призначення пенсії, […] може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з п. 1.9 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4 ст. 45 Закону № 1058.

[…].

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків […], або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

[…]

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

[…]

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи: […].

Приймання, оформлення і розгляд документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсії, регламентовано розділом ІV Порядку № 22-1.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

[…]

Згідно з п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Крім того, п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

[…]

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

П. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

[…].

Аналіз положень п. 1.1 розділу І, п. п. 4.2, 4.3, 4.8, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 зумовлює такі висновки:

- з заявою про призначення пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто сервісний центр) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- при прийманні документів працівник сервісного центру територіального органу Пенсійного фонду, до якого звернувся заявник: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених п. 2.28 розділу ІІ цього Порядку; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр (п. 4.2);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

При цьому зміст норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення від 21 січня 2022 року № 65 «Про відмову у призначенні пенсії».

Цим рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Надаючи оцінку правомірності відмови у призначенні пенсії, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів в рішенні, що є предметом спору.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду навчання.

Суд встановив, що в період з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року ОСОБА_1 навчався в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю «Шахтне і підземне будівництво» (запис № 3 в трудовій книжці, довідка від 06 січня 2022 року № 02/4).

Пенсійний орган зарахував позивачу до страхового стажу період з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року. Період проходження виробничої практики за професією гірничого майстра з повним робочим днем в шахті з 12 грудня 1995 року по 11 квітня 1996 року зарахований до пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в. Періоди навчання з 01 вересня 1992 року по 11 грудня 1995 року та з 12 квітня 1996 року по 06 червня 1996 року до пільгового стажу не зараховані.

Надаючи оцінку таким діям пенсійного органу, суд виходить з такого.

Ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п. «д» ст. 36 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

10 лютого 1998 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» (далі Закон № 103/98-ВР), який набрав чинності 10 березня 1998 року.

Ч. 1 ст. 38 Закону № 103/98-ВР в її первинній редакції було передбачено:

«Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців».

Відповідно до ст. 18 Закону № 103/98-ВР до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту.

Суд зауважує, що навчання в Селидівському гірничому технікумі ОСОБА_1 проходив з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1992 року, тобто до набрання чинності Законом № 103/98-ВР.

Виходячи з положень ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, до спірних правовідносин належить застосовувати законодавство, яке було чинним на час проходження позивачем навчання.

Так, відповідно до пп. «з» п. 109 розділу VIII Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі Положення № 590), крім роботи в якості робітника або службовця, до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Приписами абз. 3 п. 109 розділу VIII Положення № 590 було передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (пп. пп. «а» і «б» п. 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (пп. «в» п. 16) періоди, зазначені в пп. пп. «д» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у пп. «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу зазначених норм слідує, що для зарахування періоду навчання до пільгового стажу особа після завершення навчання мала працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому цими нормами не були встановлені обмеження щодо часу працевлаштування особи або конкретної професії.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04 березня 2020 року у справі № 367/945/17, а саме:

«[…]

Крім того, згідно з пунктом «д» статті 36 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 1 вересня 1980 року по 12 червня 1984 року навчався за спеціальністю та проходив практику (з 12 вересня 1983 року по 23 листопада 1983 року) у гірничому технікумі ім. О.Ф. Засядька, а 7 серпня 1984 року позивач був прийнятий на роботу гірським майстром підземником.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що перерва між днем закінчення позивачем навчання і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача та періоду проходження виробничої практики до пільгового стажу.

[…]».

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, всього періоду навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1992 року по 06 червня 1996 року, включаючи період виробничої практики з 12 грудня 1995 року по 11 квітня 1996 року, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією (27 серпня 1996 року працевлаштований учнем гірничого робочого підземного на Шахту 1-3 «Новогродівська») не перевищує трьох місяців.

Таким чином, обґрунтованими є позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 періодів навчання з 01 вересня 1992 року по 11 грудня 1995 року та з 12 квітня 1996 року по 06 червня 1996 року.

Позовні вимоги в частині, яка стосується зарахування до пільгового стажу періоду виробничої практики з 12 грудня 1995 року по 11 квітня 1996 року, не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області правомірно зарахувало його до пільгового стажу за ст. 14, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в, про що свідчить форма РС-право.

Щодо обґрунтованості вимог позивача в частині покладання на пенсійний орган обов`язку зарахувати до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, днів безоплатних відпусток, днів виконання державного обов`язку та гірничорятувальних робіт.

На підставі форми РС-право суд встановив, що до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, пенсійний орган не зарахував позивачеві періоди з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року, з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року, з 01 березня 1997 року по 01 березня 1997 року, з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року, з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року, з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року, з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року, з 01 січня 2007 року по 01 січня 2007 року, з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року, з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року, з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року, з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року, з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року.

Позивач припускає, що пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоди з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року, з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року, з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року, з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року, з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року, з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року, з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року, з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року, з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року, з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року, з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року, з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року як дні безоплатних відпусток, дні виконання державного обов`язку та гірничорятувальних робіт, та доводив, що ці періоди мали бути зараховані до пільгового стажу.

З цього приводу суд вважає за необхідне відзначити таке.

Відповідно до ст. 34 Кодексу законів про працю України простій це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно зі ст. 25 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Це відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/16-а.

Отже, позивач має право на зарахування до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, днів відпустки без збереження заробітної плати та днів простою, за умови що 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

Суд зауважує, що, по-перше, позивач не довів належними та допустимими доказами своє твердження, що впродовж перелічених вище періодів, він дійсно перебував у відпустках без збереження заробітної плати; по-друге, суду не надані докази, які б свідчили, що такі відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю.

Не надані суду належні і допустимі докази виконання позивачем в цей період державного обов`язку, який згідно з законом дає позивачу право на зарахування відповідного періоду до пільгового стажу. Також суду не надані докази виконання позивачем впродовж цих періодів гірничорятувальних робіт.

Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині покладання на пенсійний орган обов`язку зарахувати позивачу до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періодів з 01 жовтня 1996 року по 03 жовтня 1996 року, з 31 грудня 1996 року по 03 січня 1997 року, з 01 травня 1997 року по 01 травня 1997 року, з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року, з 05 серпня 2002 року по 08 серпня 2002 року, з 16 вересня 2004 року по 16 вересня 2004 року, з 01 червня 2005 року по 01 червня 2005 року, з 01 грудня 2005 року по 01 грудня 2005 року, з 01 червня 2006 року по 01 червня 2006 року, з 01 серпня 2007 року по 01 серпня 2007 року, з 01 грудня 2007 року по 04 грудня 2007 року, з 17 грудня 2008 року по 28 грудня 2008 року, з 01 вересня 2010 року по 01 вересня 2010 року, з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2012 року, з 01 квітня 2013 року по 01 квітня 2013 року, з 01 червня 2013 року по 01 червня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2013 року, з 31 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 березня 2017 року по 01 березня 2017 року, з 05 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року, з 12 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року як днів безоплатних відпусток, днів виконання державного обов`язку та гірничорятувальних робіт.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 20 травня 1997 року.

Суд встановив, що в період з 27 серпня 1996 року по 07 жовтня 1996 року ОСОБА_1 працював на Шахті 1-3 «Новогродівська» учнем гірничого робочого підземного; з 08 жовтня 1996 року по 20 травня 1997 року там же гірничим робочим підземним.

Періоди роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року, з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року, з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року пенсійний орган зарахував до пільгового стажу за Списком № 1.

Періоди роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року, з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року, з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року пенсійний орган не зарахував до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, обґрунтовуючи це тим, що пільгові довідки не містять посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з огляду на таке.

Факт зарахування вказаних вище періодів до пільгового стажу за Списком № 1 зумовлює висновок, що у пенсійного органу не виникло сумнів, що ОСОБА_1 працював повний робочий день за професіями учня гірничого робочого підземного та гірничого робочого підземного.

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» постанови КМУ № 202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Таким чином, робота позивача повний робочий день на підземних роботах в шахті за професіями учень гірничого робочого підземного та гірничий робочий підземний передбачена розділом І постанови КМУ № 202.

Видача пільгових довідок, зазначених в п. 20 Порядку № 637, покладається на підприємства, установи, організації, з якими особа перебувала в трудових відносинах, на їх правонаступників або архівні установи.

ОСОБА_1 не є особою, відповідальною за видачу таких довідок та їх оформлення. Також позивач не може нести відповідальності за оформлення та зберігання роботодавцем первинних документів.

Водночас позивач не може зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на пенсію через невиконання або неналежне виконання підприємством-роботодавцем своїх обов`язків по оформленню уточнюючої довідки з дотриманням вимог п. 20 Порядку № 637.

ОСОБА_1 не був працівником кадрової служби Шахти 1-3 «Новогродівська» та не здійснював оформлення довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у зв`язку з відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, а тому не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на пенсію через її неналежне оформлення.

Таким чином, позивач має право на зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періодів роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року, з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року, з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 періоду військової служби.

Суд встановив, що в період з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в Збройних Силах України (запис № 3 в трудовій книжці).

До призову на військову службу позивач працював гірничим робочим підземним (запис № 6 в трудовій книжці), після демобілізації з 10 лютого 1999 року гірничим майстром підземним (запис № 8 в трудовій книжці).

Період строкової військової служби пенсійний орган зарахував до страхового стажу та врахував при загальному обчисленні пільгового стажу за Списком № 1, про що свідчить форма РС-право.

Ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

02 червня 2005 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2636-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження військової служби» (далі Закон № 2636), який набрав чинності з 01 січня 2006 року.

На підставі п. 1 розділу І Закону № 2636 абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011 був доповнений реченнями такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

На підставі п. 2 розділу І Закону № 2636 ч. 1 ст. 2 Закону № 2232 доповнена абзацом другим такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Як свідчить пояснювальна записка до проекту Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» (щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби), до прийняття Закону № 1788 при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах, час проходження військової служби прирівнювався до роботи, яка передувала службі або слідувала за нею. Після введення в дію Закону № 1788 питання зарахування часу проходження військової служби було врегульовано в роз`ясненні Міністерства соціального захисту населення України № 2 від 26.03.93, в якому передбачалось, що час перебування на військовій службі підлягає зарахуванню як до загального стажу, так і стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах, якщо на момент призову на військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що передбачає такі пільги. Однак, з 01.01.04 це роз`яснення втратило чинність. Таким чином, механізм зарахування часу перебування на строковій військовій службі до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах та за вислугу років, втратив законодавче регулювання, а особи, які мали або матимуть право на зарахування часу перебування на строковій військовій службі до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах та за вислугу років, втрачають його.

Отже, прийняття цього законопроекту було спрямовано на законодавче закріплення механізму зарахування часу перебування на строковій військовій службі до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах та за вислугу років при умові, якщо на момент призову на військову службу особа навчалась в професійно-технічному училищі, працювала за професією або займала посаду, що передбачає такі пільги.

Оскільки, до призову на строкову військову службу позивач працював гірничим робочим підземним, а після демобілізації гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті, тобто за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, ОСОБА_1 має право на зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, і періоду строкової військової служби з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року.

Суд встановив, що в період з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року ОСОБА_1 працював у державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 8-9 в трудовій книжці).

Період роботи з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року пенсійний орган зарахував до пільгового стажу за Списком № 1.

До спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, цей період не зарахований, оскільки пільгова довідка не містить посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з тих самих міркувань, що наведені судом з приводу періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 працював з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року повний робочий день в шахті гірничим робочим підземним, тобто за професією, що передбачена як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року.

Суд встановив, що в період з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року позивач працював на Шахті «Центральна» виробничого об`єднання «Красноармійськвугілля» гірничим майстром підземним (записи №№ 10-11 в трудовій книжці).

Період роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року до пільгового стажу не зарахований.

Відмовляючи ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року до пільгового стажу, пенсійний орган покликався на те, що пільговий стаж не підтверджений підземними виходами відповідно до довідки про кількість підземних виходів від 01 листопада 2021 року № 71.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року не підлягають задоволенню як такі, що заявлені передчасно.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що записи в трудовій книжці №№ 10-11 лише підтверджують факт роботи позивача за професією, яка передбачена Списком № 1.

Однак, трудова книжка не містить відомостей про те, що в період з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року позивач працював повний робочий день на підземних роботах в шахті, тобто для підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 права на зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року постає необхідність у підтвердженні пільгового характеру роботи додатковими документами, зокрема довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оформленою згідно з вимогами п. 20 Порядку № 637.

Відсутність даних про зайнятість позивача як гірничого майстра підземного повний робочий день на підземних роботах в шахті в період 19 травня 1999 року по 12 червня 2002 року унеможливлює висновок про належність робіт позивача до тих, що передбачені розділом І постанови КМУ № 202 та, як наслідок, що позивач має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

При цьому, довідки від 22 листопада 2021 року № 414 та від 01 листопада 2021 року № 71, на які покликався пенсійний орган в оспорюваному рішенні, суду не надані, незважаючи на те, що, керуючись принципом офіційного з`ясування обставин у справі, суд вживав заходів для їх витребування.

Щодо наявності підставі для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 05 серпня 2002 року по 23 червня 2008 року.

Суд встановив, що в період з 05 серпня 2002 року по 15 вересня 2004 року позивач працював в державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним з повним робочим днем в шахті; з 16 вересня 2004 року по 23 червня 2008 року на тому ж підприємстві гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 12-14 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт в шахті з повним підземним робочим днем за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, правомірними є дії пенсійного органу, які полягали у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, підземні, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періодів роботи з 09 серпня 2002 року по 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2004 року по 15 вересня 2004 року, з 17 вересня 2004 року по 31 травня 2005 року, з 02 червня 2005 року по 30 листопада 2005 року, з 02 грудня 2005 року по 31 травня 2005 року, з 02 червня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 02 січня 2007 року по 31 липня 2007 року, з 02 серпня 2007 року по 30 листопада 2007 року, з 05 грудня 2007 року по 23 червня 2008 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року.

Суд встановив, що в період з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року ОСОБА_1 працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремшахтабуд» гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 15-18 в трудовій книжці).

Пенсійний орган не зарахував цей період до пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, обґрунтовуючи це тим, що пільгова довідка від 16 грудня 2021 року № 267 не відповідає додатку 5 до Порядку № 637 (не містить підсумку пільгового стажу), а також тим, що вона видана на у м. Макіївка Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України.

Виконання позивачем робіт в шахті з повним робочим днем під землею за професією гірничого майстра, що передбачена як Списком № 1, так і розділом І постанови КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Посилання пенсійного органу на невідповідність пільгової довідки додатку 5 до Порядку № 637 суд відхиляє з тих самих міркувань, що наведені судом стосовно періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

Щодо документів, виданих на тимчасово окупованій території, слід зауважити таке.

Місто Макіївка Донецької області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 року № 79-р).

Постановами Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІ та № 254-ІІV це місто визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 4 Закону № 1207 на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Ч. 1 ст. 17 Закону № 1207 встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону № 1207 громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено Законом № 1207.

Так, ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону № 1207 передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, Верховний Суд в постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 569/14531/16-а, від 18 квітня 2019 року у справі № 344/16404/16-а вважав за необхідне відзначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18 грудня 1996 року, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року), згідно з якими:

«Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважає ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, на думку Верховного Суду, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

З цього приводу суд зауважує, що в даному випадку можливим є застосування загальних принципів («Намібійських винятків»), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень права позивача на соціальний захист та гарантованого йому права на належне пенсійне забезпечення.

Виходячи з цих міркувань, пенсійний орган мав прийняти до розгляду та взяти до уваги відомості, наведені в документах, виданих підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території, (зокрема, в довідці від 16 грудня 2021 року № 267).

Відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке (яка) знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2019 року по справі № 423/3544/16-а, від 11 липня 2019 року по справі № 242/1484/17, від 26 березня 2020 року по справі № 414/1864/16-а.

З огляду на те, що в період з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року позивач працював повний робочий день в шахті за професією гірничого майстра підземного, що передбачена як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до його спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 17 грудня 2008 року по 27 березня 2017 року.

Суд встановив, що в період з 17 грудня по 05 квітня 2012 року позивач працював в державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним з повним робочим днем в шахті; з 06 квітня 2012 року по 28 серпня 2013 року на тому ж підприємстві гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем; з 29 серпня 2013 року по 11 листопада 2013 року там же помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті; з 12 листопада 2013 року по 28 лютого 2017 року там же гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем; з 01 березня 2017 року по 27 березня 2017 року там же помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем (записи №№ 19-24 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт в шахті з повним підземним робочим днем за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, правомірними є дії пенсійного органу, які полягали у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, підземні, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періодів роботи з 29 грудня 2008 року по 31 серпня 2010 року, з 02 вересня 2010 року по 31 серпня 2011 року, з 02 вересня 2011 року по 30 вересня 2012 року, з 02 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року, з 02 квітня 2013 року по 31 травня 2013 року, з 02 червня 2013 року по 30 вересня 2013 року, з 02 жовтня 2013 року по 30 березня 2014 року, з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2017 року, з 02 березня 2017 року по 27 березня 2017 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 05 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року.

Суд встановив, що в період з 05 квітня 2017 року по 24 квітня 2017 року позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» гірничим робочим підземним з повним робочим днем на підземних роботах; з 25 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року там же майстром гірничим з повним робочим днем на підземних роботах (записи №№ 25-27 в трудовій книжці).

Період роботи з 15 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року пенсійний орган зарахував до пільгового стажу за Списком № 1.

До пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, цей період не зарахований через те, що пільгова довідка не містить посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з тих самих міркувань, що наведені судом з приводу періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 працював з 15 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року повний робочий день на підземних роботах гірничим робочим підземним та гірничим майстром, тобто за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 12 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року.

Суд встановив, що в період з 12 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року позивач працював в державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірничим робочим підземним з повним робочим днем в шахті (записи №№ 28-29 в трудовій книжці).

Виконання позивачем робіт в шахті з повним підземним робочим днем за професією, що передбачена як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, підтверджено належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Отже, правомірними є дії пенсійного органу, які полягали у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, підземні, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в) періоду роботи з 17 жовтня 2017 року по 27 березня 2018 року.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року.

Суд встановив, що в період з 29 березня 2018 року по 03 квітня 2018 року позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» гірничим робочим підземним з повним підземним робочим днем в шахті; з 04 квітня 2018 року по 02 січня 2019 року там же гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем в шахті; з 03 січня 2019 року по 06 квітня 2020 року там же помічником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті (записи №№ 30-33 в трудовій книжці).

Пенсійний орган зарахував позивачеві період роботи з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року до пільгового стажу за Списком № 1.

До пільгового стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, цей період не зарахований через те, що пільгова довідка не містить посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з тих самих міркувань, що наведені судом з приводу періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року працював повний робочий день на підземних роботах в шахті гірничим робочим підземним, гірничим майстром підземним, помічником начальника дільниці підземним, тобто за професіями, що передбачені як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року.

Суд встановив, що в період з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року позивач працював у відокремленому підрозділі «Шахта 1-3 Новогродівська» державного підприємства «Селидіввугілля» гірником підземним з повним робочим днем під землею (записи №№ 34-36 в трудовій книжці).

Пенсійний орган зарахував період роботи з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року до пільгового стажу за Списком № 1.

До спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, цей період не зарахований, оскільки пільгова довідка не містить посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з тих самих міркувань, що наведені судом з приводу періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року працював повний робочий день на підземних роботах в шахті гірником підземним, тобто за професією, що передбачена як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності підстав для зарахування позивачеві до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, періоду роботи з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року.

Суд встановив, що з 22 червня 2021 року і по день звернення за призначенням пенсії позивач працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська» гірником підземним з повним робочим днем в шахті (запис № 37 в трудовій книжці).

Пенсійний орган зарахував період роботи з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року до пільгового стажу за Списком № 1.

До спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, цей період не зарахований у зв`язку з тим, що пільгова довідка не містить посилання на постанову КМУ № 202.

Суд відхиляє цей аргумент пенсійного органу з тих самих міркувань, що наведені судом з приводу періоду роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, адже позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення підприємством-роботодавцем уточнюючої довідки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року працював повний робочий день на підземних роботах в шахті гірником підземним, тобто за професією, що передбачена як Списком № 1, так і постановою КМУ № 202, він має право на зарахування цього періоду до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21 січня 2022 року № 65 «Про відмову у призначенні пенсії» підлягає визнанню протиправним.

Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо.

Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не забезпечило всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданих позивачем документів.

Оскільки рішення від 21 січня 2022 року № 65 «Про відмову у призначенні пенсії» є протиправним, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Суд наголошує, що правові наслідки для ОСОБА_1 створює саме рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 21 січня 2022 року № 65 «Про відмову у призначенні пенсії», а не дії (бездіяльність) пенсійного органу, що передували його прийняттю, в тому числі щодо обчислення пільгового стажу.

Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні до пільгового стажу певних періодів.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС для повного та ефективного захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення належить також застосувати такі способи захисту як зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області:

- зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (ст. 14, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в):

періодів навчання з 01 вересня 1992 року по 11 грудня 1995 року та з 12 квітня 1996 року по 06 червня 1996 року;

періоду строкової військової служби з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року;

періодів роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року, з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року, з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року, з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року, з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року, з 15 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року, з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року, з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року;

- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

Суд зауважує, що з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області суд покладає обов`язок зарахувати вказані вище періоди роботи до спеціального (пільгового) стажу позивача та повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

В даному випадку для встановлення належного відповідача визначальним є те, структурний підрозділ якого пенсійного органу розглядав заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, яке визнано судом протиправним і скасовано, а не те, в якому пенсійному органі перебуває електронна пенсійна справа заявника.

ГУ ПФУ в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви ОСОБА_1 , не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні підстави для залучення його до участі у справі як другого відповідача та покладання на нього будь-яких обов`язків.

Суд зауважує, що п. 4.10 Порядку № 22-1 не регулює питання призначення пенсії.

Норми п. 4.10 Порядку № 22-1 передбачають передачу електронної пенсійної справи від «органу, що призначає пенсію», який розглядав заяву про призначення пенсії, до «органу, що призначає пенсію», за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто п. 4.10 Порядку № 22-1 врегульовує відносини щодо виплати пенсії, які виникають після того, як визначений за принципом екстериторіальності структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, прийняв рішення про призначення пенсії.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн (квитанція від 26 січня 2022 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивач не надав.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, заявлених позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, вул. 26) про визнання протиправними рішення та бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21 січня 2022 року № 65 «Про відмову у призначенні пенсії».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст. 14, постанова 202, сп. 1, р. 1, п-р 1, п. а-в):

періодів навчання з 01 вересня 1992 року по 11 грудня 1995 року та з 12 квітня 1996 року по 06 червня 1996 року;

періоду строкової військової служби з 22 травня 1997 року по 09 грудня 1998 року;

періодів роботи з 27 серпня 1996 року по 30 вересня 1996 року, з 04 жовтня 1996 року по 30 грудня 1996 року, з 04 січня 1997 року по 28 лютого 1997 року, з 02 березня 1997 року по 30 квітня 1997 року, з 03 травня 1997 року по 20 травня 1997 року, з 10 лютого 1999 року по 09 квітня 1999 року, з 03 липня 2008 року по 05 грудня 2008 року, з 15 квітня 2017 року по 29 вересня 2017 року, з 29 березня 2018 року по 06 квітня 2020 року, з 18 травня 2020 року по 16 червня 2021 року, з 22 червня 2021 року по 12 січня 2022 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2022 року про призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя Т.О. Кравченко