Справа № 400/11261/21
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 р. № 400/11261/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135 в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 13.10.2021 року № 306485,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови від 13.10.2021 р. № 306485.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевозився подільний вантаж, який переміщується в русі. Повна маса транспортного засобу не перевищувала нормативно допустиму. Позивач не був автомобільним перевізником. Зважування проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі.

Відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого згідно з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про зважування, позивачем допущено перевищення вагових обмежень. Згідно ТТН від 19.08.2021 р. автомобільним перевізником зазначено ТОВ "Скайавтотранс". Дозвіл на проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування був відсутній. Відсутність затвердженої методики не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Законодавством не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних або наливних вантажів. Відповідач наголошує на обов`язку власника транспортного засобу у разі його передачі в тимчасове користування здійснити перереєстрацію, а водій під час перевезення вантажів зобов`язаний надавати до перевірки документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб. На розгляд справи позивачем не надано ні договорів оренди, ні тимчасових реєстраційних талонів. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець із основним видом діяльності "49.41 Вантажний автомобільний транспорт". Підприємницька діяльність припинена 07.10.2021 р.

Посадовими особами Укртрансбезпеки 19.08.2021 р. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт № 316938. В акті зафіксовано, що 19.08.2021 р. на автодорозі М-14 Одеса-Мелітополь, 21 км + 434 проведено перевірку вантажного спеціалізованого сідлового тягача VOLVO ВЕ0147EН та напівпричепа UNITED НОМЕР_1 . І власником, і водієм зазначено ОСОБА_1 . Перевіркою виявлено перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів на 14,1%, а саме: навантаження на одиночну вісь 12,55 т при допустимій 11 т, що є порушенням абз. 15 ч. 1 та абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон № 2344).

Того ж дня складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 00057794, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0055704.

Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 13.10.2021 р. винесено постанову № 306485, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 вказаного Положення).

У відповідності до ст. 60 Закону № 2344 адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників.

Отже, відповідно до Закону № 2344 суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт виступає автомобільний перевізник.

За визначенням ст. 1 Закону № 2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При цьому відповідно до ст. 1 "Правил дорожнього руху України" власником транспортного засобу є фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб та має на це відповідні документи.

Отже, законом чітко визначено відмінність між особою яка володіє майновими правами на транспортний засіб та особою, яка використовує його або безпосередньо, або через водія (іншу юридичну особу) для здійснення перевезень.

Таким чином, власник транспортного засобу та перевізник можуть бути як однією особою, так і різними.

Відповідно до реєстраційних свідоцтв, власником транспортних засобів є ОСОБА_2 .

У товарно-транспортній накладній від 19.08.2021 р. автомобільним перевізником зазначено ТОВ "Скайавтотранс". Відтак, посадові особи на момент проведення рейдової перевірки необґрунтовано вважали саме позивача автомобільним перевізником.

Отже, позивач у спірних правовідносинах не був ані власником транспортних засобів, ані автомобільним перевізником.

Відтак, до позивача протиправно застосовано адміністративно-господарські штрафи як до автомобільного перевізника, яким він у спірних правовідносинах не був, а тому не може витупати суб`єктом порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо неперереєстрації транспортних засобів, оскільки позивача притягнуто до відповідальності зовсім за інше правопорушення.

Щодо факту перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів, суд зазначає таке.

З акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 00057794 вбачається, що транспортним засобом позивача перевищено нормативи вагових параметрів, а саме: одне з осьових навантажень 12,55 (нормативно допустиме 11 т). при цьому, фактична маса транспортного засобу (38,8 т) менша нормативно допустимої (40 т).

Враховуючи перевезення транспортним засобом подільного вантажу (піску), який переміщується в русі, нижчу нормативно допустимої фактичну масу транспортного засобу, а також відсутність доказів повірки зважувального обладнання, суд вважає недоведеним факт перевищення транспортним засобом вагових параметрів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довіві правомірності оскаржуваної постанови, що є підставою для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову в загальній сумі 908,00 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті як головного розпорядника бюджетних коштів.

Крім того, позивач заявив про понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. На доказ понесених витрат позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги від 03.11.2021 р. з додатком № 1, акту приймання-передачі від 08.11.2021 р., меморіального ордера від 03.11.2021 р. на суму 5000,00 грн, ордеру про надання правничої (правової) допомоги на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідач проти заявленої до відшкодування суми не заперечив.

Вказані докази суд вважає належними, таким, що відповідають приписам ст. 134 КАС України, та достатніми для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845) в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) про визнання протиправною та скасування постанови від 13.10.2021 р. № 306485 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.10.2021 р. № 306485.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845) судовий збір у сумі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн. 00 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.11.2022 р.

Суддя Н. В. Лісовська