Справа № 420/16846/21
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування Наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконним та скасувати: підпункт 1 абзац 4 (стор. 2 описової частини), пункт 2 та пункт 3 (стор. 3-4 резолютивної частини), підпункт 1 пункту 13 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункт 1 пункту 14 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункт 1 пункту 15 (стор. 6 наказу щодо майора ОСОБА_1 ) Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №73 від 30.07.2021 року "Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального", в частині притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності, невиплати премії ОСОБА_1 повністю за липень місць 2021 року, занесення ОСОБА_1 до Книги обліку втрат військового майна служби ППМ (автомобільний бензин у кількості 2996,05 кг., дизельне паливо у кількості 767,4 кг), занесення ОСОБА_1 до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , Книги обліку втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди у сумі 101506 (сто одна тисяча п`ятсот шість) гривень 16 копійок та стягнення вказаної суми шкоди щомісяця з грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 20 відсотків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №73 від 30.07.2021 року щодо ОСОБА_1 є повністю протиправним та незаконним. Так, в оскаржуваному наказі зазначено, що військовослужбовець майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира автомобільної роти - через порушення контролю за правильністю використання та списання пального, допустив нанесення матеріальних збитків державі в розмірі 10 1506,16 грн. Однак, позивачу безпосередньо не передавалося на зберігання, обробку, для видачі, перевезення чи для застосування в процесі службової діяльності пального - як передбачено укладеним з ним 26.04.2017 року ОСОБА_2 договором про повну індивідуальну відповідальність. Також, в оскаржуваному наказі не зазначено період, за який «через порушення контролю та правильністю використання та списання пального» - ОСОБА_1 ніби допустив нанесення матеріальних збитків державі у розмірі 101506,16 грн. Не зазначено підстави визначення такого розміру збитків, форм вини, та причинно-наслідковий зв`язок між діями позивача та настання вказаної шкоди. Крім того, службове розслідування, на підставі якого було винесено оскаржуваний наказ, проведене з порушенням максимального строку для його проведення, з підстав чого висновки такого службового розслідування є недопустимими, з огляду на їх одержання з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України надано до суду відзив (вхід. №60215/21 від 28.10.2021 року), в якому наголошено на безпідставність позовних вимог, оскільки Командиром військової частини НОМЕР_1 30.07.2021 було видано наказ «Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального» № 73 на підставі Акта службового розслідування. Останній день прийняття рішення після затвердження Акта службового розслідування, тобто видання наказу припадає на 31.07.2021 (15 денний термін), а вказаний наказ видано раніше на 1 день. В Акті службового розслідування чітко вказано, а саме: обставини; наявність шкоди; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою; вина; причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушенню тощо. Отже, враховуючи вищевикладене, службове розслідування за фактом неправильного списання пального проведено відповідно до вимог закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, яким затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України та наказом командира військової частини від 30.07.2021 № 73 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної та матеріальної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства України.

05.11.2021 року від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив (05.11.2021 року за вхід. №61450/21), у якій позивач наголосив, що начальник має сам вирішувати чи призначати службове розслідування, однак притягнення до дисциплінарної відповідальності можливе виключно за наявності повної доведеності вини. ОСОБА_1 не може нести безпосередню відповідальність за те, що не здійснював жодних умисних порушень нормативно-правових актів. Підстави визначення розміру завданої шкоди, щодо ОСОБА_1 в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.07.2021 року № 73 не зазначено. В обґрунтування підстави видачі наказу відсутня інформація про дату станом на яку визначається вартість 1 літра пального (саме якого, якої марки, якого виробника і т.ін.), відсутнє посилання на висновок суб`єкта оціночної діяльності, який би давав змогу визначити розмір шкоди. Тобто, вказаний в наказі від 30.07.2021 року № 73 розмір завданої ОСОБА_1 шкоди, є необґрунтованим, а розмір матеріальної шкоди не є підтвердженим.

Відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України надано до суду заперечення на відповідь на відзив (вхід. №63871/21 від 16.11.2021 року), та зазначено, що службове розслідування було проведено та за його результатами видано наказ відповідно до приписів Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завданій державі», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2021р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, залишено без руху.

Ухвалою суду від 29.09.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/16846/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2021р. розгляд справи №420/16846/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 12.01.2022 р. о 12 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 12 січня 2022 року витребувано від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії матеріалів, складених в межах спірних правовідносин, у тому числі, оскаржуваного Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального» №73 від 30.07.2021 року. Зупинено провадження по справі № 420/16846/21, до отримання витребуваних судом письмових доказів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 р. поновлено провадження у справі №420/16846/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу в частині. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року закрито підготовче провадження по справі №420/16846/21. Призначено справу №420/16846/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявного у матеріалах справи Акта № 28 службового розслідування, відповідно до телеграми начальника Південного територіального управління внутрішнього аудиту від 10.02.2021 року вх. 256 за результатами моніторингу виконання пропозицій та усунення недоліків, встановлених під час аудиту, станом на 09.02.2021 року за обліком Управління рахуються порушення, а саме ризики в управлінні коштами і майном па загальну суму 209,54 тис. грн., відповідно до розрахунку незаконного списання пального підрозділами військової частини НОМЕР_1 по дорожніх листках за період з 25.12.16 по 20.03.2020 р. за рахунок перевищення норм витрат.

Відповідно до доповідної записки за результатами проведення службової перевірки від 29.04.2021 року вх. № 2391, загальна сума збитків державі становить 200728,83 грн.

Відповідно до Акта перевірки дорожніх листів військової частини НОМЕР_1 № 178 за період 2015 -2017 роки внутрішньо-перевірочною комісією було виявлено ряд недоліків. Заступник командира частини з озброєння капітан ОСОБА_3 доповів командиру частини рапортом від 01.07.2019 року № 3567 про проведену перевірку та виявлену перевитрату палива з проханням провести службове розслідування за даним фактом. Службове розслідування за фактом перевитрати палива встановленої в ході проведення перевірки дорожніх листів було призначене наказом командира частини від 05.07.2019 року № 148. Проведення службового розслідування доручено провести начальнику продовольчої служби капітану ОСОБА_4 .

Відповідно до Акта перевірки дорожніх листів військової частини НОМЕР_1 за період 20.12.2017- 20.06.2019 внутрішньо-перевірочною комісією було виявлено наступні недоліки: невірне перенесення залишку, невірне перенесення показників спідометра, відсутні або невірні розрахунки витраченого палива у дорожніх листах, автомобільної роти, взводу матеріально-технічного забезпечення:

Заступник командира частини з озброєння капітан ОСОБА_3 доповів командиру частини рапортом від 29.08.2019 року № 4490 про проведену перевірку та виявлену перевитрату палива з проханням провести службове розслідування за даним фактом. Службове розслідування за фактом перевитрати палива встановленої в ході проведення перевірки дорожніх листів було призначене наказом командира частини від 29.08.2019 року року №195/1.

Відповідно до Акта перевірки дорожніх листів військової частини НОМЕР_1 за період 20.06.2019-20.12.2019 внутрішньо-перевірочною комісією було виявлено наступні недоліки: невірне перенесення залишку, невірне перенесення показників спідометра, відсутні або невірні розрахунки витраченого палива у дорожніх листах автомобільної роти та взводу матеріально-технічного забезпечення.

Заступник командира частини з озброєння капітан ОСОБА_3 доповів командиру частини рапортом від 27.01.2020 року № 395 про проведену перевірку та виявлену перевитрату палива з проханням провести службове розслідування за даним фактом. Службове розслідування за фактом перевитрати палива встановленої в ході проведення перевірки дорожніх листів було призначене наказом командира частини від 28.01.2020 № 22. Проведення службового розслідування доручено провести начальнику інформаційно-аналітичної групи молодшому лейтенанту КУЧЕРУ В. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2020 року № 70 службове розслідування було доручено провести лейтенанту ОСОБА_5 .

Відповідно до Акта перевірки дорожніх листів військової частини НОМЕР_1 за період 20.12.2019 - 20.02.2020 внутрішньо-перевірочною комісією було виявлено недолік відсутність підпису командира підрозділу за правильність заповнення дорожнього листа автомобільної роти № 104 13.01.20. Заступник командира частини з озброєння капітан

ОСОБА_3 доповів командиру частини рапортом від 11.03.2020 року № 1651 про

проведену перевірку та виявлену перевитрату палива з проханням провести службове

розслідування за даним фактом. Службове розслідування за фактом перевитрати палива встановленої в ході проведення перевірки дорожніх листів було призначене наказом командира частини від 11.03.2020 № 68. Проведення службового розслідування доручено провести помічнику начальника штабу-начальнику зв`язку капітану ОСОБА_6 .

Службові розслідування призначені наказами командира частини від 05.07.2019 року № 148, від 29.08.2019 року №195/1, від 28.01.2020 № 22, 11.03.2020 № 68 не проведено, контроль за виконанням наказів було покладено на начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 . В період з 02.02.2019 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2019 року № 26) по 18.09.2020 року (наказ командира частини НОМЕР_1 від 18.09.2020 року № 186) капітан ОСОБА_7 виконував обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 та не проконтролював виконання наказів.

В поясненні заступник командира частини з озброєння старший лейтенант ОСОБА_8 пояснив, що перед здачею дорожніх листів до фінансово-економічної служби, вони були перевірені внутрішньо-перевірочною комісією, яка була сформована у 2019 році, за результатами роботи подано акти. У разі виявлення внутрішньо-перевірочною комісією недоліків в заповненні дорожніх листів він подавав рапорти на ім`я командира частини з проханням призначити службове розслідування.

В акті перевірки дорожніх листів № 178 внутрішньо-перевірочною комісією у дорожньому листі № 242 від 07.02.17 норма витрати палива 8.5 л/100км, але аудитором у 2020 році ця норма не підтверджена, що свідчить про виїзд автомобіля без встановленої норми витрати палива. Відповідальність за встановлення норми витрати палива на автомобіль покладається на заступника командира частини з озброєння. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2016 року № 291 старший лейтенант ОСОБА_8 призначений на посаду заступника командира частини з озброєння. Старший лейтенант ОСОБА_8 за даним питанням пояснив, що даний автомобіль був закріплений за командувачем ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і не випустити автомобіль він не мав права. При прийомі посади заступника командира частини з озброєння від майора ОСОБА_1 норму на цей автомобіль не було встановлено. При проведенні аудиторської перевірки у 2020 році за дорожнім листом № 242 від 07.02.17 було виявлено, що відсутня норма встановлена та затверджена начальником Центрального автомобільного управління озброєння Командування Сил Логістики Збройних Сил України на автомобіль AUDI А4. У зв`язку з чим відповідно до довідки розрахунку № 426 старший лейтенант ОСОБА_8 наніс шкоду державі у розмірі 4154 гривень 80 копійок (чотири тисячі сто п`ятдесят чотири гривні 80 копійок.

В поясненні начальник служби пально-мастильних матеріалів капітан ОСОБА_9 повідомляє, що справи та посаду начальника служби пально-мастильних матеріалів прийняв в серпні 2019 року (наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2019 № 171), в акті прийому посади вказані недоліки відсутність первинних документів, донесень та підписів в наявних донесеннях за 2017-2019 роки. З серпня 2019 року донесення командирами підрозділів подаються вчасно.

Майор ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення, спираючись па статтю 63 Конституції України, про що складено акт відмови від надання пояснень в присутності лейтенанта ОСОБА_10 та старшого сержанта ОСОБА_11 майор ОСОБА_1 призначений на посаду командира автомобільної роти наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2017 року № 26. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2021 року № 49 займає посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 відповідно до довідки розрахунку № 433 наніс шкоду державі у розмірі 101 506 гривень 16 копійок (сто одна тисяча п`ятсот шість гривень 16 копійок).

Отже, майор ОСОБА_1 через неналежне виконання службових обов`язків командира роти, внаслідок неправильного списання пального, у зв`язку з чим по дорожнім листам виникла нестача на загальну суму 101506,16 грн.

З метою недопущення подібних випадків у майбутньому та притягнення винних осіб до відповідальності Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального» наказано:

1. Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступнику командира військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_1 нагадати про обов`язки військової служби.

2. Притягнути майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності згідно з статтею 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року за довідкою розрахунком № 433 перерахованої нестачі на суму - 101506,16 грн.

3. Відповідно до абзацу 9 пункту 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким інших особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, майору ОСОБА_1 не виплачувати премію повністю за липень місяць 2021 року.

13. Начальнику служби пально-мастильних матеріалів занести до Книги обліку витрат військового майна служби ПММ на, зокрема: майора ОСОБА_1 автомобільний бензин у кількості 2996,05 кг., дизельне паливо у кількості 767,4 кг.

14. Помічнику командира батальйону з фінансово економічної діяльності роботи-начальнику служби занести суми заподіяної шкоди до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , Книги обліку витрат на нестач військової частини НОМЕР_1 , зокрема: майора ОСОБА_1 у розмірі заподіяної його вини державі шкоди у сумі 101506,15 грн.

15. Помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальнику служби відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військо службовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX, стягувати суми завданої шкоди щомісяця з грошового забезпечення в розмірі 20 відсотків до повного погашення з наступних осіб, зокрема: майора ОСОБА_1 у розмірі заподіяної його вини державі шкоди у сумі 101506,16 грн.

Відповідно до змісту вказаного Наказу вбачається, що було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли неправильному списанню пального в 3 роті охорони, автомобільній роті, відділенні зв`язку та взводі матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 за період з 2017 по 2020 роки на загальну суму 200728,83 грн., а також встановлення ступеня вини посадових осіб чиї дії або бездіяльність стали причиною виявлених правопорушень. Відповідно до доповідної записки за результатами службової перевірки від 29.04.2021 року вх. № 2391, встановлено перевитрату палива у зв`язку з неправильним списанням у відділенні зв`язку, взводі матеріального забезпечення, 3 роті охорони та автомобільній роті за період з 2017 по 2020 роки на загальну суму 200728,83 грн. В ході службового розслідування підтверджено перевитрату пального за рахунок перевищення норм витрати пального в автомобільній роті на суму 115735,64 грн. у взводі матеріального забезпечення на суму 25319,92 грн., в 3 роті охорони на суму 707,68 грн. Службовим розслідуванням встановлено наступне: майор ОСОБА_1 перебуваючи на посаді командира автомобільної роти, через порушення контролю за правильністю використання та списання пального, допустив нанесення матеріальних збитків державі в розмірі 101506,16 грн. та порушив вимоги статей 11, 16, 111, 112 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-ХІV, статті 1, 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-ХІV, пунктів 3.1.9, 3.2.27 наказу Міністра оборони України №300 від 16.07.1997 року «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», пункт 7 пояснення до додатку 82 наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» від 17.08.2017 року № 440.

Вищеозначена позиція суб`єкта владних повноважень послугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, не є обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 7 пункту 2 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 розділу 3 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Також, згідно з абзацом 3 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Приписами частини 7 статті 8 вищевказаного Закону передбачено, Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Отже, загальний строк проведення службового розслідування в даному випадку не може бути більше 2-х місяців із урахуванням строку на прийняття рішення - не може перевищувати 2-х місяців та 15 днів.

Крім того, відповідно до пункту 14 розділу 3 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), до строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Так, службове розслідування було призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 148 30.04.2021 до 28.05.2021, тобто на 29 днів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2021 № 152 строк службового розслідування було перенесено, у зв`язку з хворобою командира взводу матеріального забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_12 та перебування у відрядженні заступника командира військової частини майора ОСОБА_1 , що документально підтверджується.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2021 № 171 було поновлено проведення службового розслідування, та 18.06.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 198 службове розслідування продовжено до 16.07.2021.

Командиром військової частини НОМЕР_1 30.07.2021 видано наказ «Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального» № 73 на підставі Акта службового розслідування. Останній день прийняття рішення після затвердження Акта службового розслідування, тобто видання наказу припадає на 31.07.2021 (15 денний термін), а вказаний наказ видано раніше на 1 день.

Зокрема, судом з`ясовано, що позивач - заступник командира військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-ХІV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.

Також, згідно з статтею 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-ХІV, кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Пунктом 3.1.9 наказу Міністра оборони України від 16.07.97 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», зазначено, що усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням/

Пунктом 3.2.27 Наказу Міністра оборони України від 16.07.97 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», де зазначено, що командир автотранспортної роти (взводу) частини відповідає за виконання плану перевезення матеріальних засобів автотранспорту роти та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і пункту 3.1.9 цього Положення. Крім того, він повинен: контролювати правильність оформлення дорожніх листків, ведення книг обліку роботи автотранспорту та витрат пального і мастильних матеріалів.

Відповідно до пункту 5.18.1.4 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 № 300, ротне господарство організовує командир роти. Він керує ротним господарством і несе відповідальність за його стан та за забезпечення особового складу належними матеріальними засобами.

Пунктом 5.18.1.5 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» від 16.07.1997 № 300 посадові особи роти з питань ведення ротного господарства виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (548-14). Зокрема, вони повинні: знати діючі накази, положення, настанови, керівництва та інструкції щодо ведення господарства роти; здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів; проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки.

Приписами пункту 7 пояснення до додатку 82 наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України» від 17.08.2017 року № 440, дорожній лист із заповненим розділом 2 «Робота машини», підписаний старшим машини (особою, що користувалась машиною), перевіряється і підписується особами, що відповідають за експлуатацію машин у підрозділі, після чого здається до відповідної служби забезпечення військової частини, де дані про роботу машини і витрати пального записуються до книги обліку роботи машин, витрати пального і масел.

Відповідно до статті 111 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-ХІУ, командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного(корабельного) господарства.

Згідно з статтею 112 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 548-ХІУ, командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний:

підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності;

досконало знати і вміло володіти всіма видами зброї і техніки роти, правильно їх зберігати, використовувати та особисто перевіряти їх наявність, утримання та бойову готовність, проводити планові та позапланові (раптові) перевірки наявності та стану озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пально-мастильних матеріалів та майна роти;

організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік;

один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини;

керувати господарством роти;

вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу автомобільної роти, знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів.

Статтями 1 та 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 552-ХІV передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно вати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Щодо окреслених у позовній заяві тверджень позивача щодо того, що у Акті службового розслідування не зазначені: період, за який ОСОБА_1 допустив нанесення матеріальних збитків, підстави визначення їх, форма вини, причинно-наслідковий зв`язок, настання шкоди, суд акцентує, що до перевірки належить: правильність заповнення шляхового листа, наявність всіх реквізитів, та головне - правильність здійснення розрахунків витрат пального, на підставі яких власне і списується пальне командиром роти зі свого підрозділу.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно абзацу 9 пункту 5 розділу 16 до наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності.

Також, відповідно статті 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ.

Отже, з вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що надавати згоду на добровільне відшкодування шкоди - це право особи, і якщо остання такого права не надає, то це не означає, що її заборонено притягувати до матеріальної відповідальності в примусовому порядку, а саме на підставі наказу командира військової частини, що і передбачено вищевказаним Законом.

Статтею 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», чітко передбачено, що стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Вищевикладене повністю спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування підпункту 1 абзац 4 (стор. 2 описової частини), пункту 2 та пункту 3 (стор. 3-4 резолютивної частини), підпункту 1 пункту 13 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункту 1 пункту 14 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункт 1 пункту 15 (стор. 6 наказу щодо майора ОСОБА_1 ) Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №73 від 30.07.2021 року "Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального", в частині притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності, невиплати премії ОСОБА_1 повністю за липень місць 2021 року, занесення ОСОБА_1 до Книги обліку втрат військового майна служби ППМ (автомобільний бензин у кількості 2996,05 кг, дизельне паливо у кількості 767,4 кг), занесення ОСОБА_1 до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , Книги обліку втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди у сумі 101506 (сто одна тисяча п`ятсот шість) гривень 16 копійок та стягнення вказаної суми шкоди щомісяця з грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 20 відсотків, та відповідно відсутності законодавчо передбачених підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, не є правомірними, документально підтвердженими, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування підпункту 1 абзац 4 (стор. 2 описової частини), пункту 2 та пункту 3 (стор. 3-4 резолютивної частини), підпункту 1 пункту 13 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункту 1 пункту 14 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ), підпункт 1 пункту 15 (стор. 5 наказу щодо майора ОСОБА_1 ) Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №73 від 30.07.2021 року "Про результати службового розслідування за фактом неправильного списання пального", в частині притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності, невиплати премії ОСОБА_1 повністю за липень місць 2021 року, занесення ОСОБА_1 до Книги обліку втрат військового майна служби ППМ (автомобільний бензин у кількості 2996,05 кг, дизельне паливо у кількості 767,4 кг), занесення ОСОБА_1 до Книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 , Книги обліку втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди у сумі 101506 (сто одна тисяча п`ятсот шість) гривень 16 копійок та стягнення вказаної суми шкоди щомісяця з грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 20 відсотків, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 11.11.2022 р., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період часу з 13.09.2022 р. по 07.10.2022 р., а також на лікарняному - з 10.10.2022 р. по 20.10.2022 р.

Суддя Харченко Ю.В.

.