Справа № 620/7187/22
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/7187/22

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Скуміна М.Г.,

представника відповідача Труби А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області за №№ 8627/25010705; 8628/25010705; 8629/25010705 від 03.12.2021.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області за №№ 8627/25010705; 8628/25010705; 8629/25010705 від 03.12.2021 винесені на підставі не законної перевірки.

Також позивач зазначив, що не обладнання витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального на введеному в експлуатацію резервуарі пального, розташованому на акцизному складі в період з 15.08.2020р. по 25.08.2020р. пов`язане з перепонами які утворились у зв`язку з запровадженням всеукраїнського карантину згідно Постанови Кабінету Міністрів України №221 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширення на території України коронавірусу COVED-19».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі наказу від 04.11.2021 №1917-п проведено фактичну перевірку АГЗП ТОВ «ЛПГ Рітейл», що знаходиться за адресою: м.Новгород-Сіверський, вул.Чкалова,9.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено наступні порушення:

- не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра- лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі в період з 15.08.2020 по 25.08.2020, чим порушено вимоги пп.230.1.2 ст.230 ПКУ, а саме: на акцизному складі уніфікований номер 1004348 в період з 15.08.2020 по 25.08.2020 здійснювалась реалізація газу скрапленого з одного резервуару наземного, введеного в експлуатацію, відпуск пального здійснювався через 1 (один) витратомір лічильник. Дане порушення підтверджується даними інформаційних систем контролюючого органу, наприклад, 17.08.2020 о 08 год. 21 хв. фіскальний, чек № 37919 продано 20,68 л газу скрапленого по ціні 11,90 грн на суму 246,09 грн;

- 17.08.2020 о 10 год. 57 хв. реалізовано 23,71 л газу крапленого по ціні 11,90 грн на суму 282,14 грн. Порушення вчинено повторно протягом року на тому самому акцизному складі (перше порушення зафіксовано актом перевірки від 14.08.2020 № 167/32/39793006);

- не забезпечено щоденне подання даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за добу за 4 дні, чим порушено вимоги пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 Кодексу, а саме: на акцизному складі уніфікований номер 1004348 не подано (несвоєчасно подано) довідки за добу за 4 дні (за 31.12.2020 (термін подання 01.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 01.01.2021 (термін подання 02.01.2021р., фактично подано 04.01.2021), 02.01.2021 (термін подання 03.01.2021, фактично подано 04.01.2021), 28.02.2021 (термін подання 01.03.2021, фактично подано 02.03.2021));

- проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій -далі РРО) та/або програмних РРО без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, чим порушено вимоги п. 11 ст.3 Закон №265, а саме: через РРО з фіскальним номером реалізовано 02.04.2020 о 08 год. 18 хв. (чек № 35211) 26,54 л тазу скрапленого на суму 299,90 грн, при цьому у назві товару відсутній код УКТ ЗЕД, що підтверджується даними інформаційних систем контролюючого органу.

За результатами розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області винесено наступні ППР від 03.12.2021:

- №8628/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕЙЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 5 100 грн (300 х 17,0 грн) за проведення розрахункових операцій без застосування режиму попереднього програмування найменування товарів (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку їх кількості;

- №8629/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕИЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції У розмірі 4 000 грн (4 х 1 000 грн) за не забезпечення з вини розпорядника акцизного складу щоденного подання (несвоєчасне подання)- даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального за 4 доби;

- №8627/25010705, яким до ТОВ «ЛПГ РІТЕИЛ» застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 100 000 грн (2 х 50 000 грн) за не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі 1 рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі та 1 витратоміра- лічильника, вчинене повторно протягом року на тому самому акцизному складі.

Не погодившись з такими рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначено Законом №265.

Відповідно до п. 11 ст. 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до п.7 от. 17 Закону №265, за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно з пп.20.1.9. п.20Л ст.20 ПКУ контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно- матеріальних цінностей, готівки,

Відповідно до вимог пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПКУ розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Статтею 11 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

Відповідно до абзацу шостого пункту 2 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827, друга квитанція - електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Пунктом 128.3 прим.1 ст.128 прим.1 ПКУ передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1 000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Відповідно до пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами- лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00,2711 12 91 00,2711 12 93 00,2711 12 94 00,2711 12 97 00,2711 13 10 00,2711 13 30 00,2711 13 91 00, 2711 13 97 00,2711 14 00 00,2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі- рівнемір- лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей ПК України акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри- лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів- лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Пунктом 12 підр.5 роз.ХХ ПКУ встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог ПК України зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів- лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки: акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року; акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно до п.128.1 ст.128 ПКУ визначено, що не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра- лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також не обладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір- лічильник / витратомір-лічильник спирту етилового.

Так, Закон України №391-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування акцизного податку», яким було установлено відповідний обов`язок позивача, як розпорядника акцизного складу прийнятий 18 грудня 2019 року та набрав чинності 29 грудня 2019 року.

Між тим, Закон у попередній редакції, тобто до внесення до нього змін Законом №391-IX від 18 грудня 2019 року, вимагав установлення таких приладів ще до 01 січня 2020 року.

В подальшому з 01 квітня 2020р. штрафи за вказані вище порушення застосовується до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 01 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до п.212.1 ПКУ).

З поданих суду доказів вбачається, що позивач, лише 13 квітня 2020р., уклав договір поставки вимірювальної техніки з ТОВ «Науково-вробнича компанія «Інтергаз», що, в свою чергу, свідчить про те, що позивач розпочав вчиняти дії на виконання вимог Податкового кодексу України щодо розпорядників акцизного складу лише після введення в дію відповідальності стосовно нього. При цьому, не до карантину чи на його початку.

За змістом п. 109.1 ст.109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, неприйнятними є доводи позивача, що запровадження всеукраїнського карантину згідно Постанови Кабінету Міністрів України №221 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширення на території України коронавірусу COVED-19» створило перепони позивачу у виконанні його податкового обов`язку.

З огляду на викладене судом не встановлено наявності причинно-наслідкового зв`язку між встановленими карантином обмеженнями та неможливістю виконання позивачем податкового обов`язку. Доказів зворотного позивачем суду не представлено.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивач допустив податкове правопорушення, за яке пунктом 117.3статті 117 ПК передбачена відповідальність, оскільки не виконав вимог, установлених підпунктом 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК, та діяв без належної обачності, розпочавши діяльність із продажу пального, не пересвідчившись у наявності у нього відповідного статусу та дати, з якої він набув такого статусу, поза як подання суб`єктом господарювання заяви про реєстрацію його платником акцизного податку не звільняє його від обов`язку пересвідчитися у позитивному результаті розгляду відповідної заяви, оскільки можливість початку здійснення реалізації пального обумовлена саме фактом реєстрації платником акцизного податку.

Щодо тверджень позивача про безпідставність наказу про проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПКУ контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення фактичних перевірок встановлений нормами ст.75 та 80 ПКУ. Відповідно до п.75.1 ст.75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 п.75.1 ПКУ визначено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Згідно з п.80.1 ст.80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.2 п.80.2 цієї статті встановлено, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів

Окремо суд зазначає, що податкове законодавство не містить вимоги вказувати у наказі про проведення перевірки інформацію щодо порушення законодавства, яка стала підставою для прийняття цього наказу.

Статтею 61 ПКУ визначено порядок податкового контролю та повноваження органів державної влади щодо його здійснення. Згідно з п.61.2 ст.61 ПКУ, податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у ст.41 ПКУ , в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.62.1 ст.62 ПКУ, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до ст.39 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.171 п.14.1 от. 14 ПКУ, передбачений термін податкова інформація для цілей оподаткування розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».

Відповідно до ч.і ст.16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Згідно з частиною другою цієї ж статті зазначеного Закону правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Відповідно до п.74.1 ст.74 ПКУ податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Щодо підстав проведення перевірки, суд зазначає, що перевірка проведена на підставі листа ДПС України від 16.08.2021 №18715 з додатком де зазначено ТОВ ЛПГ Рітейл (м. Новгород-Сіверський, вул. Чкалова, 9), що відповідає пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПКУ цієї статті встановлено, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Також, податкове законодавство не містить вимоги вказувати у наказі про проведення перевірки інформацію щодо порушення законодавства, яка стала підставою для прийняття цього наказу.

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу від 04.11.2021 №1917-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ "ЛПГ Рітейл", та зазначивши у ньому нормативні підстави, Головне управління ДПС у Чернігівській області діяло правомірно,у спосіб, що визначений нормами ПКУ.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛПГ Рітейл" (вул.Коцюбинського, буд.49-а, к.206, м.Чернігів,14000) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, буд.11, м.Чернігів,14000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2022 року.

Суддя С.Л. Клопот