Справа № 320/2545/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
12 листопада 2022 року Київ № 320/2545/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву представниці позивача - адвоката Антонеску Олени Георгіївни в інтересах ОСОБА_1 до окремо - контрольного пропускного пункту "Київ" військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
до суду звернулась представниця позивача, - адвокат Антонеску О.Г. в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОКПП "Київ" в/ч НОМЕР_1 , в якій просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати позивачеві, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань за 2021 рік та зобов`язати виплатити матеріальну допомогу на вирішення соціально - побутових питань за 2021 рік; визнати протиправною бездіяльність ОКПП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в/ч НОМЕР_1 в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2021 році та зобов`язати нарахувати та виплатити позивачеві неоплачену допомогу на оздоровлення за 2021 рік; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві на день звільнення, 19.11.2021, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки з 2018 по 19.11.2021 та зобов`язати нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 2018 по 19.11.2021; визнати протиправною бездіяльність ОКПП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 21 листопада 2018 по листопад 2021 року, включно та зобов`язати нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з 21 листопада 2018 по листопад 2021року, включно; визнати протиправними дії відповідача, що полягають у невиплаті позивачеві додаткової доплати до заробітної плати за роботу в період карантину з 2020 по 19 листопада 2021 року та зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову доплату до заробітної плати в період карантину за період з 2020 по 19 листопад 2021; визнати протиправною бездіяльність ОКПП " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в/ч НОМЕР_1 щодо непроведення з позивачем повного розрахунку при звільненні та зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 у день виключення із списків частини (19.11.2021) грошову компенсацію за не отримане речове майно, а також зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію за не отримане речове майно; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення повного розрахунку з позивачем при звільненні щодо щомісячної суми виплат грошової компенсації за харчування в період з 21.11.2018 по 19.11.2021 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві не отриману грошову компенсацію за харчування в період з 21.11.2018 по 19.11.2021; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення повного розрахунку з позивачем при звільненні щодо виплати підйомної допомоги на ОСОБА_1 та кожного члена сім`ї, хто переїхав разом із ним на нове місце проходження служби, щомісячної суми виплат грошової компенсації в період з 21.11.2018 по 19.11.2021 та зобов`язати відповідача нарахувати невиплачену позивачеві, не отриману ним грошову компенсацію, виплатити підйомну допомогу ОСОБА_1 на кожного члена сім`ї, хто переїхав разом із ним на нове місце проходження служби; здійснити виплату щомісячної суми грошової компенсації за період з 21.11.2018 по 19.11.2021; стягнути з відповідача середнє грошове забезпечення заявника за час затримки розрахунку при звільнені з 19.11.2021 по день ухвалення рішення у справі та набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою КОАС від 27.04.2022 позовну заяву повернено позивачу як таку, що подана з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Постановою ШААС від 15.09.2022 ухвалу КОАС від 27.04.2022 скасовано, матеріали справи №320/2545/22 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху, ураховуючи таке:

за приписами КАСУ формою звернення до суду є позовна заява.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.160 КАСУ, у позовній заяві зазначаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із посиланням на докази, що підтверджують вказані обставини.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи позовної заяви, остання є копією, оскільки оригінал позову повернуто заявнику на підставі ухвали КОАС від 27.04.2022. При цьому, додатки до позовної заяви також відсутні, оскільки були повернуті разом із позовною заявою.

Відтак, позивачеві необхідно надати суду оригінал позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників процесу і зазначенням у ній:

адреси електронної пошти позивача; РНОКПП представниці позивача; ціни позову; зазначення спірних періодів (конкретної початкової та кінцевої дати) вимог п.5-9 та конкретизації розрахункового періоду п.11 прохальної частини позову, тобто періоду з зазначенням кількості робочих днів за час затримки повного розрахунку при звільненні за виключенням святкових та вихідних днів; надання розрахунку сум, про стягнення яких заявлено у вимогах п. 3-11 прохальної частини позовної заяви та обгрунтованого розрахунку сум стягнення. При цьому, суд звертає увагу, що розрахунок передбачає не зазначення переліку цифрових позначень, а здійснення математичних дій за допомогою яких проведено обчислення величини суми з наданням суду доказів, які підтверджують кожну складову зробленого розрахунку; викладення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, а саме, що відповідач є розпорядником грошових коштів для здійснення виплат, на які претендує позивач та про стягнення яких просить у позові; представлення довідки про виплачене позивачу грошове забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині за спірний період (яке він вважає недоотриманим), та при його звільненні із представленням суду доказів про розмір одержаних сум, зокрема, але не виключно, копії виписки по особовому рахунку військовослужбовця по день звільнення зі служби; копії витягу про рух коштів банківської картки тощо; зазначення інформації про розмір посадового окладу позивача станом на час звільнення та за посадами, на яких він перебував у період проходження служби; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів позивача із визначенням змісту порушених прав; зазначення обставин перебування ОСОБА_1 на службі у відповідача із представленням суду документів проходження служби в установі відповідача (накази про прийняття та/або звільнення, копію послужного списку); зазначення порядку звільнення з військової служби позивача та дії, які були вчинені ним для одержання компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні; підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби; зазначення розміру середньої заробітної плати позивача, яку він одержував за останні два календарних місяця, що передували звільненню; зазначення інформації про членів сім`ї ОСОБА_1 , які переїхали разом із ним на нове місце проходження служби та подання доказів, які підтверджуюь зазначену обставину, зокрема, копії свідоцтв про народження дітей, копії свідоцтва про шлюб, інформації про зміну реєстрації місця проживання членів сім`ї за місцем проходження служби ОСОБА_1 ; подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; подання квитанції про сплату судового збору за 17 вимог немайнового характеру у розмірі 16870,80 грн. та 1 відсотку від ціни позову (але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за вимогу майнового характеру - стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; власного письмового підтвердження ОСОБА_1 про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Одночасно, суд наголошує, що наведення змісту положень законів, інших нормативно-правових актів, цитування у позовній заяві їх приписів без відповідної фактичної аргументації оспорюваних дій та/або рішення не є обґрунтуванням твердження про порушення прав та інтересів заявника.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, суд зважає на таке:

за приписами ч. 3 ст. 161 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем не надано документу про сплату судового збору, як і не зазначено жодної підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до суду адміністративного позову з вимогами майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом на 1 січня 2022 року, становить 2 481,00 гривень.

Відповідно до положень абз.2 ч.3 ст.6 ЗУ №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачеві слід оплатити судовий збір за 17 вимог немайнового характеру у 16870,80 грн. та 1 відсотку від ціни позову (але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) за вимогу майнового характеру - стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд також вказує на таке: за визначенням термінів та понять спір, - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, який виникає внаслідок різного розуміння ними взаємних прав та обов`язків, що перешкоджає їх реалізації, та в якому кожен із учасників захищає свої права. Сторони можуть і не «сперечатися» буквально, але своєю бездіяльністю або неналежним виконанням юридичних обов`язків порушувати права іншої сторони і таким чином викликати протиріччя. Відтак за змістом, тобто за характером прав та обов`язків, якими наділені учасники правовідносин, існують сімейні, земельні, житлові, цивільні, господарські, адміністративні, корпоративні та трудові спори.

Період, - це проміжок часу, протягом якого повторюється якийсь циклічний процес. Проміжком називається час, що минув між двома моментами або межами. Він використовується для позначення інтервалу часу, необхідного для його завершення або переходу на черговий цикл, або посилання на те, як довго щось може зайняти. Отже, спірний період,- це проміжок часу, який повинен закінчитися, щоб законний ефект набув сили, тобто для того, щоб закон почав діяти або закінчився. Відсутність у позовних вимогах початкової та кінцевої дати спірного періоду свідчить про нечіткість їх змісту, що є обгрунтованою підставою для залишення позову без руху як такого, що має суттєві недоліки.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 122 КАСУ позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.

Інститут строків адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки з 2018 року по 19.11.2021; індексацію грошового забезпечення за період з 21 листопада 2018 по 19.11.2021; додаткову доплату до заробітної плати в період карантину за період з 2020 по 19.11.2021; щомісячну суму виплат грошової компенсації за харчування в період з 21.11.2018 по 19.11.2021; грошову компенсацію, підйомної допомогу на кожного члена сім`ї, хто переїхав разом із позивачем на нове місце проходження служби в період з 21.11.2018 по 19.11.2021, однак з даним позовом позивач звернувся лише 07.02.2022, тобто із порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, представниця позивача як підставу пропуску строку звернення до адміністративного суду вказує помилкове надсилання 17.12.2021 позовної заяви на адресу іншого суду - ОАСК. Разом з цим, навіть, враховуючи помилкове надсилання позову до іншого суду, станом на 17.12.2021 позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за вищевказаними позовними вимогами.

Крім того, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що правова природа строку звернення дозволяє констатувати, що його запровадження обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. При цьому зі змісту положень КАС України вбачається, що у ньому, як правило, не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку. Окрім цього, не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Ураховуючи факт того, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Разом з цим, суд зазначає, що помилкове надсилання представницею позивача позовної заяви на адресу іншого суду є наслідком її дій, тобто, обумовлене виключно добровільним волевиявленням щодо зазначення неналежної адреси суду і не може бути виправданням порушення процесуального строку, у зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску.

Частиною 1 статті 169 КАСУ передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного КАСУ.

З огляду на те, що матеріали позовної заяви оформлені не належним чином, чого вимагає КАС України, суддя визнав за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 123, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:
позовну заяву представниці позивача - адвоката Антонеску Олени Георгіївни в інтересах ОСОБА_1 до окремо - контрольного пропускного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 " військова частина НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.