Справа № 120/7161/22
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

15 листопада 2022 р. Справа № 120/7161/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки.

Позовні вимоги обгрунтовані недотриманням принципу "належного урядування", оскільки в оскарженому наказі перераховано норми законодавства, якими керувався податковий орган при здійсненні своїх повноважень, в загальному формулюванні, при цьому без конкретизації підстав для проведення фактичної перевірки та інформації про порушення позивачем вимог законодавства, без зазначення мети перевірки.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 13.09.2022 року розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву.

Представником податкового органу надано відзив на адміністративний позов, яким заперечує позовні вимоги. Серед іншого зазначає, що фактичною підставою для проведення перевірки відповідно до пп. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України слугувало отримання інформації про ймовірне порушення позивачем вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг пального. А джерелом зазначеної інформації є листи ДПС України від 07.09.2021 року № 20446/7/99-00-02-03-07 та від 03.11.2021 року № 24544/7/99-00-09-02-03-07. У зв`язку з отриманою інформацією виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу щодо здійснення належного податкового контролю.

Разом з відзивом представником відповідача подано заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 року № 816/228/17. А саме, про те, що наказ податкового органу про проведення фактичної перевірки є реалізований у спосіб проведення контролюючим органом фактичної перевірки та оформлення її наслідків у вигляді акту фактичної перевірки. Тому оскарження такого наказу не є належним та ефективним способом захисту права платника податків.

В свою чергу представником ТОВ "Спектр-Ойл" подано заяву про залишення позову без розгляду, з посиланням на норми п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що 07.09.2021 року відповідно до листів № 20443/7/99-00-09-02-03-07, а також від 03.11.2021 року № 24544/7/99-00-09-02-03-07, податковим органом отримано інформацію від ДПС України про ймовірне порушення позивачем вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг пального.

Згідно інформації вказаної у листах, головним управлінням ДПС в областях та м. Києві, міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків Державною податковою службою України доручено організувати та провести звірку достовірності даних щодо зареєстрованих резервуарів/ємностей та вимірювального обладнання на території акцизних складів, які використовуються суб`єктами господарювання, що отримали ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Тому з метою протидії незаконному обігу пального та впорядкування обігу пального, доручено провести контрольно-перевірочні заходи.

На підставі зазначених листів управлінням контролю за підакцизними товарами головним управлінням ДПС у Вінницькій області скеровано заступнику начальника доповідну записку № 1163/03-32-09 від 29.08.2022 року щодо необхідності проведення фактичної перевірки ТОВ "Спектр-Ойл".

30.08.2022 року заступником начальника контролюючого органу прийнято наказ № 2242к "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Спектр-Ойл".

В обґрунтування наказу зазначено, що фактична перевірка проводиться з метою протидії незаконному обігу пального, впорядкування обігу пального та здійснення функцій, визначеного законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального з питань дотримання вимог Податкового кодексу України та Законів України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво, зберігання та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального в Україні, керуючись статтями 20, 61, 62 на підставі пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 та на виконання вимог п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України та доповідної записки управління контролю за акцизними товарами головного управління ДПС у Вінницькій області від 29.08.2022 року № 1163/02-32-09.

Фактична перевірка ТОВ "Спектр-Ойл" (акцизний склад №1014762) проводилась з 01.09.2022 року по 09.09.2022 року.

Вважаючи, що наказ ГУ ДПС у Вінницькій області № 2242к "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Спектр-Ойл" прийнятий всупереч вимогам податкового законодавства та без відповідних на те правових підстав, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та з вимогами про його скасування.

Визначаючись щодо заяви представника позивача відносно залишення адміністративного позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Згідно з частини 2 статті 240 КАC України заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

У той же час частиною 2 статті 262 КАC України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статті 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи по суті розпочався 13.10.2022 року, а заяву про залишення позовну заяву без розгляду подано 04.11.2022 року, що свідчить про пропуск строку звернення із вказаною заявою.

Також суд зазначає, що подана представником позивача заява свідчить саме про звернення до суду в порядку підпункту 5 пункту 1 статті 240 КАС України, а не в порядку пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України, що в свою чергу не дає можливості суду задовольнити заяву про залишення позовної заяви без розгляду, а відтак суд відмовляє у задоволенні вказаної заяви.

Надаючи оцінку заяві контролюючого органу про закриття провадження у справі, суд керується наступним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано ПК України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Водночас згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави проведення фактичної перевірки регламентовано статтею 80 ПК України, відповідно до пункту 80.2 якої фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї підстав, визначених у підпунктах 80.2.1 80.2.7 згаданого пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для наступного винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами. Тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і в частині 1 статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС.

Велика Палата Верховного Суду розглядаючи справу № 816/228/17 у своїй постанові від 08.09.2021 року вказала на те, що аналізованими нормами Податкового кодексу з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. І лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки.

При цьому, розглядаючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу податкового органу про проведення перевірки, Велика Палата Верховного Суду у цій же постанові дійшла висновку про таке.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акта індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

За наведених вище обставин Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що наказ контролюючого органу про проведення перевірки, після його реалізації, не може бути оскаржений до суду, та, відповідно, такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Як зазначено у частині 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, застосовуючи означені висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17, до правовідносин у даній адміністративній справі, суд враховує те, що оскаржуваний наказ головного управління ДПС у Вінницькій області № 2242к від 30.08.2022 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Спектр-Ойл" реалізований у спосіб проведення контролюючим органом такої перевірки, результати якої оформлені актом фактичної перевірки від 12.09.2022 року № 5897/02-32-09-01/42748922.

Тому оскарження наказу про проведення перевірки не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права позивача.

Як наслідок, суд доходить висновку про те, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення заяви контролюючого органу про закриття провадження у даній справі.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових, суд виходить із наступного.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, для повернення сплаченої суми судового збору, позивачем до суду повинно бути подано відповідне клопотання, а тому судом при вирішенні питання про закриття провадження у справі, рішення про повернення сплаченої суми судового збору не приймається.

Додатково суд роз`яснює позивачу, що згідно частини 6 статті 143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 248, 256, 294, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Спект-Ойл" про залишення адміністративного позову без розгляду відмовити.

Заяву головного управління ДПС у Вінницькій області про закриття провадження задовольнити.

Закрити провадження у адміністративній справі № 120/7161/22-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Ойл" до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 2242к від 30.08.2022 року "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Спектр-Ойл".

Роз`яснити позивачу, що в силу вимог ч. 2 ст. 239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Альчук Максим Петрович