Справа № 380/2870/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 380/2870/22 пров. № А/857/11677/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі за позовом DIANA INTERNATIONAL Sp. Z.O.O. до Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконною та скасування постанови,

суддя у І інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 18 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2022 року DIANA INTERNATIONAL Sp. Z.O.O. звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати незаконною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 322562 від 30 листопада 2021 року про накладення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000 грн за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі № 380/2870/22, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що під час виконання міжнародних перевезень вантажів позивач, як нерезидент, мав дозвіл України, а тому відповідальність, передбачена абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, до нього не може бути застосована. При цьому судом відхилено доводи відповідача щодо неналежне оформлення дозволу, оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність саме за відсутність дозволу, а не за його неналежне оформлення.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено Державною службою України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), яка у своїй скарзі просила скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог DIANA INTERNATIONAL Sp. Z.O.O.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що внесення неточних даних у пункти 4.2 та п. 4.4 Дозволу АН № 593491 впливає на зміст останнього.

Тому відсутні підстави стверджувати, що відповідний дозвіл був належним чином оформлений, а отже посадові особи Укртрансбезпеки діяли у відповідності до вимог Закону № 2344-III та інших нормативно-правових актів, на підставі та у межах встановлених чинним законодавством повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення щодо винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27 листопада 2021 року об 11 год 25 хв посадовими особами Укртрансбезпеки на автодорозі «Тернопіль-Львів-Рава-Руська, пункт пропуску Рава-Руська (188 км) на підставі направлення на перевірку від 22 листопада 2021 року № 011539 було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортним засобом марки VOLVO, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію 2182738, який належить DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O., Польща.

Результати перевірки оформлено актом № 310680 від 27 листопада 2021 року, у якому зазначено, що при перевезенні вантажу в міжнародному сполученні згідно СМR від 24 листопада 2021 року на момент перевірки у автомобільного перевізника був відсутній оформлений дозвіл України (у Дозволі АН № 593491 у пункті 4.2 невірно зазначено вантажопідйомність, у пункті 4.4 невірно зазначена власна маса ТЗ), напівпричіп без розпізнавального знаку держави реєстрації, чим порушено статей 20, 53 Закону № 2344-III, відповідальність за що передбачена абзацом 6 частини 1, абзацом 12 частини 1 статті 60 вказаного Закону.

30 листопада 2021 року в.о. начальника Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Олександр Шульга виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 322562, якою постановив стягнути з DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн на підставі абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III.

DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. не погодилося із правомірністю застосування адміністративно-господарського штрафу постановою Укртрансбезпеки № 322562 від 30 листопада 2021 року та звернулося до суду з адміністративним позовом, що розглядається

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовано приписами Закону № 2344-III.

Частиною 12 статті 6 вказаного Закону передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За правилами статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частиною 5 статті 53 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що при виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати:

дозвіл України;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

Абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції у тому, що диспозиція правопорушення, передбаченого абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, передбачає настання відповідальності резидентів та/або нерезидентів за виконання ними міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону. У спірному випадку мова йде про Дозвіл України.

Разом із тим, матеріалами справи безспірно підтверджується те, що при проведенні перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водій належного DIANA INTERNATIONAL Sр. Z.O.O. транспортного засобу пред`явив уповноваженим особам Укртрансбезпеки Дозвіл АН № 593491.

Водночас, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції слушно зауважив, що покликання відповідача на неналежне оформлення цього Дозволу не створює правових підстав для притягнення позивача до відповідальності саме згідно із абзацом 6 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, оскільки вказаною нормою передбачено відповідальність за відсутність відповідного дозволу, а не за його неналежне оформлення.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі №380/2870/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
С. М. Шевчук