Справа № 420/2543/22
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2543/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Закуріна К.М.

за участі:

представник позивача Татаровський В.Ю. (самопредставництво юридичної особи на підставі наказу про призначення на посаду юрисконсульта та довіреності)

представник відповідача - Кушнір С.П. (самопредставництво суб`єкта владних повноважень, на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом державного підприємства «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2022 року до суду надійшов адміністративний позов державного підприємства БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО до Головного управління ДПС в Одеській області, у якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №541/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок у розмірі 231048,15 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №540/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок у розмірі 249064,75 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №538/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок у розмірі 13785,67 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №542/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок у розмірі 48901,73 грн.;

стягнути з відповідача на користь позивача усі судові витрати

Позовна заява подана до суду за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що за результатами документальної планової перевірки ДП «Подільське лісове господарство», правонаступником якого є ДП «Балтське лісове господарство», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01.01.2018 року по 15.11.2021 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 15.11.2021 року, встановлені порушення п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України в результаті чого занижено земельний податок на загальну суму 531646,61 грн.

Позивач, не погоджуючись з висновками Акту документальної планової перевірки, вважаючи, що відповідачем зроблено хибні висновки щодо вказаних вище порушень, подав заперечення на Акт, однак отримав відповідь, якою висновок акту залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

У подальшому відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими позивачу визначено податкові зобов`язання по земельному податку, однак позивач вважає, що такі повідомлення-рішення прийняті необґрунтовано та безпідставно, що слугувало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач посилався на приписи п.271.1 ст.271 ПК України, яким визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Таким чином позивач стверджує, що підстав для нарахування земельного податку не має, оскільки відомості про таку ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, відсутні правовстановлюючі документи, тому неможливо встановити площу земельної ділянки, як бази для нарахування земельного податку.

Процесуальний рух справи

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 15 березня 2022 року об 11 годині 30 хвилин у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду.

29 березня 2022 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану, а також продовження строку для надання відзиву після закінчення воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 08 червня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про зупинення провадження у справі. Продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для подання відзиву на позовну заяву до 30 червня 2022 року.

29 червня 2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 203-210, том 1).

06 липня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 211-213, том 1).

13 вересня 2022 року представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі (а.с. 1-6, том 2).

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13 вересня 2022 року, судом постановлено: направити до Державного агентства лісових ресурсів України та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства запит про витребування доказів, необхідних для повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а саме: інформації, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, про використання у період з 01.01.2018 по 15.11.2021 рр. ДП ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО () земельних ділянок лісогосподарського призначення, їх площу та правові підстави користування.

15 вересня 2022 року засобами електронного зв`язку від Державного агентства лісових ресурсів України надійшла відповідь на запит суду, у якій повідомлено, що за наявною інформацією станом на 01.01.2022 року загальна площа земель ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» становить 8942 га (а.с. 24, том 2).

Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2022 року 12 год. 30 хв.

Під час розгляду справи по суті у судовому засіданні 01 листопада 2022 року, сторони у вступному слові надали свої пояснення щодо змісту та підстав своїх вимог і заперечень щодо предмета позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові, відповіді на відзив та вступному слові підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що відповідно до п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок та землекористувачі. Згідно з пп.271.1.2 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є площа земельних ділянок, нормативно-грошову оцінку яких не проведено.

Як зазначив відповідач, станом на 15.11.2021 р. ДП «Подільське лісове господарство» земельні ділянки лісогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі не реєструвало та нормативно-грошову оцінку таких земель не проводило.

Відповідно до наданих до перевірки документів (журналів - ордерів, виписок банку, первинних документів, планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та інших документів) у періоді з 01.01.2018 по 15.11.2021 ДП «Подільське лісове господарство» використовувало у своїй діяльності лісові земельні ділянки загальною площею 8942 га.

Ставки земельного податку на 2020-2021 р.р. для лісових земель встановлені місцевими радами.

Таким чином відповідач стверджує, що ДП «Подільське лісове господарство» у перевіряємий період мало обов`язок щодо сплати земельного податку, проте в порушення п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України у періоді з 01.01.2020 року по 15.11.2021 року не нараховувало та не сплачувало земельний податок за землі лісогосподарського призначення, що призвело до заниження податкового зобов`язання із земельного податку всього в сумі 531646,61 грн. в т.ч. за 2020 рік на загальну суму 254265,77 грн., за 2021 рік на загальну суму 277380,84 грн.

З огляду на зазначене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідач вважає обґрунтованими, прийнятим відповідно до положень чинного законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову, на його переконання, відсутні.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 27.09.2021 року №569 державне підприємство «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» припинено внаслідок реорганізації шляхом приєднання до державного підприємства «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» (а.с. 7-9, том 1).

Цим же наказом визначено, що державне підприємство «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» є правонаступником прав та обов`язків державного підприємства «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО».

Державне підприємство «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» зареєстроване 13.02.1995 року та згідно Статуту, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 24 січня 2022 року №118, підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту раціонального використання та відтворення лісів, у т.ч. одержання прибутку від комерційної діяльності (а.с. 12-16, том 1).

У період з 16.11.2021 року по 24.11.2021 року на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 15.11.2021 р. №8229-п, направлень від 15.11.2021 р. №15516/15-32-07-18, №15518/15-32-07-18, №15522/15-32-07-18, №15524/15-32-07-18, №15525/15-32-07-18 та відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка Державного підприємства «Подільське лісове господарство» (далі - ДП «Подільське лісове господарство»), код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 15.11.2021 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 15.11.2021 р. відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. Термін проведення перевірки продовжувався з 23.11.2021 по 24.11.2021 рр. на підставі наказу №8384-п від 19.11.2021 року.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено Акт № 26036/15-32-07-18/00992622 від 01 грудня 2021 року (а.с. 33-51, том 1).

Відповідно до висновку акту, перевіркою встановлено порушення ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», зокрема:

- п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено земельний податок на загальну суму 531646,61 грн., в т.ч. за 2020 рік на загальну суму 254265,77 грн., за 2021 рік на загальну суму 277380,84 грн.

14 грудня 2021 року ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» подано до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення на акт перевірки від 01 грудня 2021 року № 26036/15-32-07-18/00992622 (а.с. 129-134, том 1).

Листом від 31 грудня 2021 року Головне управління ДПС в Одеській області повідомило заявнику про дату, час і місце розгляду заперечення на акт перевірки (а.с. 135, том 1).

За результатами розгляду заперечень на акт, Головне управління ДПС в Одеській області надало ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» відповідь від 12 січня 2022 року за №313КПР/15-32-07-18-06, у якій зазначено, що висновки акту перевірки є обґрунтованими (а.с. 139-146, том 1).

На підставі висновків акту перевірки від 01 грудня 2021 року № 26036/15-32-07-18/00992622, за порушення п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

№541/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» збільшено грошове зобов`язання за платежем земельний податок на суму 231048,15 грн.;

№540/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» збільшено грошове зобов`язання за платежем земельний податок на суму 249064,75 грн.;

№538/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» збільшено грошове зобов`язання за платежем земельний податок на суму 13785,67 грн.;

№542/15-32-07-18-19 від 12.01.2022 року, яким ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» збільшено грошове зобов`язання за платежем земельний податок на суму 48901,73 грн. (а.с. 147-155, том 1).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ДП «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», як правонаступник ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», звернулось до суду з даним позовом.

Звернувшись до суду з адміністративним позовом ДП «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» стверджує, що підстав для нарахування земельного податку не має, оскільки відомості про таку ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, відсутні правовстановлюючі документи, тому неможливо встановити площу земельної ділянки, як бази для нарахування земельного податку.

Натомість, відповідач вказує, що у періоді з 01.01.2018 по 15.11.2021 ДП «Подільське лісове господарство» використовувало у своїй діяльності лісові земельні ділянки загальною площею 8942 га., відповідно мало обов`язок щодо сплати земельного податку, проте в порушення п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України не нараховувало та не сплачувало земельний податок за землі лісогосподарського призначення.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтями 16, 17 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені загальні права і обов`язки платників податків.

Зокрема, у відповідності з пп. 16.1.3, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У свою чергу, згідно з пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків;

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: 78.1.7. розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Як встановлено судом, ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» допущено посадових осіб відповідача до проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Позивач не оскаржує процедуру проведеної перевірки.

Щодо висновків акту перевірки про порушення ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є:

269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);

269.1.2. землекористувачі.

Стаття 270 Податкового кодексу України визначає, що об`єктами оподаткування земельним податком є:

270.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;

270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Стаття 271 Податкового кодексу України визначає, що базою оподаткування земельним податком є:

271.1.1. нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

271.1.2. площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2).

Згідно п. 273.1 ст. 273 Податкового кодексу України, податок за лісові землі складається із земельного податку та рентної плати, що визначається податковим законодавством.

Відповідно до п. 273.3 ст. 273 Податкового кодексу України, ставки податку за один гектар лісових земель встановлюються відповідно до статей 274 та 277 цього Кодексу.

Стаття 274 Податкового кодексу України визначає ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження).

Натомість, стаття 277 Податкового кодексу України визначає ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Як встановлено в акті перевірки та не заперечується позивачем, станом на 15.11.2021 року ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» земельні ділянки лісогосподарського призначення у Державному земельному кадастрі не реєструвало та нормативно-грошову оцінку таких земель не проводило.

Відповідно до п. 277.1 ст. 277 Податкового кодексу України, ставка податку (за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено) за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Як зазначено в акті перевірки, ставки земельного податку на 2020 р. для лісових земель складали відповідно до рішень:

Подільської міської ради №699-VII від 26.06.2019 р. - 0,1%;

Куяльницької селищної громади №1947- VII від 13.06.2019 р. - 0,1%;

Окнянської селищної ради №728/14- VII від 12.06.2019 р. - 0,1%;

Ананьївської міської ради №641-VII від 20.06.2019 р. - 0,3%;

Точилівської сільської ради №122-VII від 26.06.2019 р. - 0,1%;

Гавіноської сільської ради №124-VІІ від 17.10.2019 р. - 0,1%;

Цеханівської сільської ради №208-VII від 21.10.2019 р. - 0,1%;

Федосіївської сільської ради №279-VII від 08.10.2019 р. - 0,1%;

Чорнянської сільської ради №213-VІІ від 17.10.2019 р. - 0,1%.

Ставки земельного податку на 2021 р. для лісових земель складали відповідно до рішень:

Подільської міської ради №699-VII від 26.06.2019 р, - 0,1%;

Куяльницької селищної громади №1947- VII від 13.06.2019 р. - 0,1%;

Окнянської селищної ради №728/14-VII від 12.06.2019 р. - 0,1%:

Ананьївської міської ради №641-VII від 20.06.2019 р. - 0,3%;

Відповідно до пп. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.

За даними Довідника показників нормативно-грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні нормативно-грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області станом на 01.01.2020 р. склала 31017 грн., станом на 01.01.2021 р. - 31017 грн.

Суд зазначає, що вищевказані показники для обчислення земельного податку були доступними для ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО», як землекористувача.

Щодо визначення площі земельних ділянок, як бази оподаткування земельним податком.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до наданих до перевірки документів (журналів - ордерів, виписок банку, первинних документів, планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та інших документів) у періоді з 01.01.2018 по 15.11.2021 ДП «Подільське лісове господарство» використовувало у своїй діяльності лісові земельні ділянки загальною площею 8942 га.

Позивач заперечував стосовно вказаної площі, посилаючись на те, що відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, відсутні правовстановлюючі документи, тому неможливо встановити площу земельної ділянки.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 13 вересня 2022 року, судом постановлено: направити до Державного агентства лісових ресурсів України та Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства запит про витребування доказів, необхідних для повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а саме: інформації, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, про використання у період з 01.01.2018 по 15.11.2021 рр. ДП ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО () земельних ділянок лісогосподарського призначення, їх площу та правові підстави користування.

15 вересня 2022 року засобами електронного зв`язку від Державного агентства лісових ресурсів України надійшла відповідь на запит суду, у якій повідомлено, що за наявною інформацією станом на 01.01.2022 року загальна площа земель ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» становить 8942 га (а.с. 24, том 2).

На підставі викладеного, суд погоджується з висновками акт перевірки про те, що ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» мало обов`язок щодо сплати земельного податку за землі лісогосподарського призначення та всі необхідні дані для його нарахування.

При цьому, під час судового розгляду справи позивач не заперечував фактичного використання земель лісогосподарського призначення, як і те, що земельний податок за спірний період ним не нараховувався на не сплачувався.

Будучи землекористувачем позивач не виконав свій обов`язок щодо сплати земельного податку.

Отже, в порушення п.269.1 ст.269, п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» не нараховувало та не сплачувало земельний податок за землі лісогосподарського призначення у період з 01.01.2020 по 15.11.2021 рр.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

У відповідності з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що правомірність прийнятих Головним управлінням ДПС в Одеській області податкових повідомлень-рішень про збільшення ДП «ПОДІЛЬСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» грошового зобов`язання за платежем земельний податок доведена відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із відмовою у позові, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач Державне підприємство «БАЛТСЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» (код ; 66101, Одеська область, м. Балта, вул. Шевченка, 5-А).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166; 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 11 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.