Справа № 280/4868/22
Суддя: Духневич Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Справа № 280/4868/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Духневича О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача-1 та рішення відповідача-2 від 28.12.2021 № 82 з відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та це рішення скасувати;

зобов`язати відповідача-1 зарахувати позивачу пільговий стаж з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 на підставі даних довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» про підтвердження пільгового стажу від 23.12.2021 № 125-500, у зв`язку із чим призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зверталася до відповідача-1 із заявою щодо призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, оскільки набула 45-річного віку та мала необхідну кількість загального та пільгового стажу, яку було передано на розгляд до відповідача-2 за принципом екстериторіальності. Зауважує, що за результатами розгляду заяви відповідачем-2 було прийнято рішення від 28.12.2021 № 82 про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із недосягненням нею 50-річного віку та відмовою у зарахуванні пільгового стажу з надуманих підстав. Вказує, що її пільговий стаж за Списком № 1 за періоди роботи у ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» складає 12 років 4 місяці 28 днів, що підтверджується відповідною довідкою про підтвердження пільгового стажу, проте в оскаржуваному рішенні визнано лише 5 років 8 місяців 4 днів, з підстав необхідності проведення зустрічної перевірки довідки про підтвердження пільгового стажу, оскільки її дані не співпадають з даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування. Звертає увагу суду на те, що 29.04.2022 відповідачем-1 було проведено перевірку достовірності довідки, за результатами якої було підтверджено особливий характер виконуваних позивачем робіт за Списком № 1, проте рішення про зарахування пільгового стажу пенсійним органом не прийнято. Окрім того, в оскаржуваному рішенні періоди роботи з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 28.04.2005 по 28.04.2005, з 29.04.2010 по 17.05.2010 не зараховані до пільгового стажу, оскільки вони не покриваються п`ятирічною дією наказів про результати атестації робочих місць. Вважаючи, що позиція пенсійного органу не відповідає чинному законодавству та правовим висновкам Верховного Суду, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.08.2022 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою суду від 29.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач-1 позов не визнав, 17.10.2022 на адресу суду надіслав відзив (вх. № 38875), у якому, зокрема пояснює, що загальний страховий стаж позивача складає 18 років 10 місяців 26 днів, з них стаж роботи за Списком № 1 становить 5 років 8 місяців 4 дні, при цьому до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно довідки від 23.12.2021 № 125-500, оскільки зазначені у довідці періоди не підтверджені результатами атестації робочих місць. Вказує, що одними із складових умов для виникнення у певної особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є: встановлення факту зайнятості певної особи на посаді повний робочий день; виконання особою робіт, передбачених Списком № 1; документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації робочого місця за умовами праці; досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Вказує, що рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу було прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України. З огляду на викладене вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Відповідач-2 позов не визнав, 18.10.2022 на адресу суду надіслав відзив (вх. № 39065), у якому, зокрема пояснює, що вік позивача на дату звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах становив 46 років, страховий стаж становив 18 років 10 місяців 26 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 5 років 8 місяців 4 дні. Звертає увагу суду на те, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, у відповідності до вимог пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до пільгового стажу не зараховано: періоди роботи згідно довідки від 23.12.2021 № 125-500 з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 28.04.2005 по 28.04.2005, з 29.04.2010 по 17.05.2010, оскільки є перерви в наказах про результати атестації робочих місць; періоди роботи з 26.10.1998 по 26.10.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2005, оскільки за даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування наявні розбіжності в обліку спеціального стажу. Наголошує, що оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» є чинними, їх положення не визнано неконституційними, відтак рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 не відновлює дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не змінює правове регулювання спірних у цій справі правовідносин. Вважає, що рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах прийнято правомірно, у зв`язку із чим просить суд у задоволенні адміністративного позову позивача відмовити у повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

23.12.2021 ОСОБА_1 у віці 46 років звернулася до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою № 975 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до якої були додані сканкопії оригіналів документів: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ; трудової книжки від 18.07.1994; довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 № 125-500; свідоцтва про народження дитини від 24.05.2007; листа з УСЗН Запорізької області від 16.02.2000; наказів про атестацію та переліки робочих місць від 29.04.2005, від 19.08.2010, від 28.04.2000, від 27.10.1994.

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок № 22-1) передбачено, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи зазначене, заява позивача від 23.12.2021 № 975 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в порядку екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області, за результатом розгляду якої було прийнято рішення від 28.12.2021 № 82 про відмову у призначенні такої пенсії.

У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 18 років 10 місяців 26 днів, із них пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 5 років 8 місяців 4 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано:

- періоди роботи згідно довідки від 23.12.2021 № 125-500 з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 28.04.2005 по 28.04.2005, з 29.04.2010 по 17.05.2010, оскільки не підтверджено результатами атестації робочих місць (перерва між атестованими періодами);

- періоди роботи з 26.10.1998 по 26.10.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2005, оскільки за даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування наявні розбіжності в обліку спеціального стажу (згідно довідки від 23.12.2021 № 125-500 спеціальний стаж за Списком №1, згідно СПОВ за Списком № 2). Періоди враховано згідно з даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

До того ж вказано, що періоди роботи згідно довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 № 125-500 потребують перевірки.

Копію зазначеного рішення направлено позивачу, ГУ ПФУ в Запорізькій області з повідомленням від 29.12.2021 № 0800-0209-8/90295.

29.04.2022 посадовими особами відповідача-1 була проведена перевірка достовірності видачі ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» довідки про пільговий характер роботи від 23.12.2021 № 125-500 на ім`я ОСОБА_1 , за результатами якої було складно акт № 0800-1002-1/2175.

У висновках вказаного акту зазначено, що довідка від 23.12.2021 № 125-500 на ім`я ОСОБА_1 видана на підставі первинних документів ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві.

В подальшому позивач зверталася до відповідача-1 із запитом щодо свого пенсійного забезпечення, у відповідь на який відповідач листом від 08.08.2022 № 0800-0209-8/32125 повідомив про те, що її заява від 23.12.2021 № 975 була розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області, за результати розгляду якої було прийнято рішення від 28.12.2021 № 82 про відмову в призначенні пенсії. Також вказав, що згідно висновку акту № 0800-1002-1/2175 від 29.04.2022 про результати перевірки достовірності довідки уточнюючої особливий характер умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії довідка від 23.12.2021 № 125-500 підтверджує особливий характер виконаних робіт на ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна».

Не погодившись з діями відповідача-1 та рішенням відповідача-2 від 28.12.2021 № 82 з відмови у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтю 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції № 58 визначено, що до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Долученою до матеріалів справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач працювала:

- з 26.10.1998 по 14.02.2000 оброблювачем поверхневих дефектів металу 3 розряду, у ковальсько-пресовому цеху;

- з 15.02.2000 по 06.08.2012 оброблювачем поверхневих дефектів металу 3 розряду, в електросталеплавительному цеху № 3.

Дослідивши надані документи, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, в якій містяться записи, що з 26.10.1998 по 06.08.2012 позивач працювала за професією, робота на якій дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Також, суд враховує правову позицію зазначену Верховним судом у постанові від 17.11.2021 у справі № 242/5635/16-а, в якій зазначено проте, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача в зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Таким чином, лише на підставі зазначених записів у трудовій книжці спірні періоди роботи позивача мають бути зараховані до спеціального стажу за Списком № 1.

Крім того, з наявної в матеріалах справи довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» від 23.12.2021 № 125-500 судом встановлено, що позивач дійсно працювала повний робочий день у Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»:

- в ковальсько-пресовому цеху з 26.10.1998 по 14.02.2000 за професією оброблювачем поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком № 1;

- в електросталеплавительному цеху № 3 (сталеплавительному цеху № 3) (СПЦ-3) з 15.02.2000 по 06.08.2012 за професією оброблювачем поверхневих дефектів металу, що передбачена Списком № 1.

Суд зауважує, що обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні уточнюючої довідки.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, суд звертає увагу на те, що за приписами пункту 3.3 Розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1) встановлено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 Розділу 4 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Суд звертає увагу на тому, що посадовими особами пенсійного органу 29.04.2022 була проведена перевірка достовірності довідки уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, за результатами якої був складений акт № 0800-1002-1/2175 від 29.04.2022, у висновках якого зазначено, що довідка від 23.12.2021 № 125-500 на ім`я ОСОБА_1 видана на підставі первинних документів ПрАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та підтверджує особливий характер виконаних робіт на підприємстві.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставне не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача згідно довідки від 23.12.2021 № 125-500 з 28.10.1999 по 27.04.2000, з 28.04.2005 по 28.04.2005, з 29.04.2010 по 17.05.2010.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 26.10.1998 по 26.10.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2005, оскільки за даними Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування наявні розбіжності в обліку спеціального стажу, суд зазначає наступне.

У постановах від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а та від 06.07.2020 у справі № 242/2179/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Даний правовий висновок підтримав Верховний Суд у постанові від 17.11.2021 у справі № 242/5635/16-а

Тому, враховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд вважає, що відповідач-2 безпідставно не нарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 26.10.1998 по 26.10.1999, з 01.01.2001 по 31.12.2005, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством на якому він працює.

Відтак, суд не погоджується з позицією відповідачів про неможливість зарахування позивачу спірного періоду роботи до періоду, що надає право на призначення пільгової пенсії за вислугу років.

Стосовно доводів відповідачів про недосягнення позивачем пенсійного віку, суд зазначає наступне.

03.10.2017 Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом 1 цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.»

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII, право на пенсію за віком мають: чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Таким чином, рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення рішення (пункт 2 резолютивної частини рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий у 50 років.

Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивач має при досягненні 45 років.

Матеріли справи свідчать, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (23.12.2021) позивач досягла віку 46 років.

Таким чином, відмова відповідача-2 у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням на недосягнення нею необхідного пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу є протиправною.

Відтак, наведене у сукупності дозволяє дійти висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 № 82 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог у цій частина.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Запорізькій області з відмови у призначенні пенсії за віком, суд зазначає, що пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами 2, 3, 4, 6 пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення/перерахунок пенсії та надання необхідних документів, саме уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення. При цьому структурний підрозділ такого органу визначається за принципом екстериторіальності, тобто питання призначення/перерахунку пенсії може бути вирішено будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду, обраним за принципом випадковості.

Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що ГУ ПФУ в Запорізькій області приймались рішення за наслідками розгляду заяви позивача № 975 від 23.12.2021 про призначення пенсії.

ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснено лише направлення позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте ГУ ПФУ в Донецькій області.

З урахуванням вище викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог викладених до ГУ ПФУ в Запорізькій області, оскільки зазначеним Управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось будь-яких рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача, а отже права позивача ГУ ПФУ в Запорізькій області не порушені.

Обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

При цьому, заява позивача про призначення пенсії № 975 від 23.12.2021 була розглянута в порядку екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують пільговий стаж позивача, а тому саме ГУ ПФУ в Донецькій області повинно відповідати за цими вимогами.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 28.12.2021 № 82 з відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути подану позивачем заяву від 23.12.2021 та вирішити питання про зарахування до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 на підставі даних довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» про підтвердження пільгового стажу від 23.12.2021 № 125-500, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу.

Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.08.2022 по справі № 160/13564/21 зазначив про те, що суд, за відсутності обрахунку пенсійним органом страхового та пільгового стажу, не вправі обраховувати стаж самостійно та підміняти собою пенсійний орган. Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними, оскільки повноваження стосовно розгляду звернень про призначення пенсії покладені законодавством на відповідача. В даному випадку належним способом захисту прав позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 992,40 грн., які підтверджуються квитанцією № 0.0..1 від 16.08.2022, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким винесено протиправне рішення, а саме ГУ ПФУ в Донецькій області.

Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, ) про визнання дій та рішення протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 № 82 з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції згідно із рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 23.12.2021 та вирішити питання про зарахування до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 на підставі даних довідки ПрАТ «Дніпроспецсталь» про підтвердження пільгового стажу від 23.12.2021 № 125-500, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич