Справа № 120/5612/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2022-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 листопада 2022 р. Справа № 120/5612/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши заяву представника відповідача про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до: Управління Державної міграційного служби у Вінницькій області (вул. Пирогова, б. 4, м. Вінниця, 21050)

Козятинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (пров. Кондрацького, б. 1а, м. Козятин, Вінницька обл., 22100)

про: визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі - законний представник) в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі - відповідач 1), Козятинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі відповідач 2) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року вказаний позов задоволено, зокрема, визнано протиправною відмову Козятинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ та зобов`язано Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Козятинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

11.11.2022 року за вх. № 54732/22 відповідачем подано заяву про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року, в якій заявник просить відстрочити виконання зазначеного рішення суду до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Вирішуючи питання про можливість прийняття вказаної заяви до розгляду, суд доходить висновку, що заяву належить залишити без руху.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) .

В силу вимог абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно з пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, передбачено ставку судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на рівні 2481,00 грн.

Отже, з 01.01.2022 року за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, у тому числі заяви про відстрочення виконання судового рішення на підставі статті 378 КАС України, ставка судового збору становить 744,30 грн.

Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам закону, до заяви відповідачем не додано доказів сплати судового збору у вищевказаному розмірі.

Водночас підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні. Крім того, заявника не віднесено до переліку тих осіб, які наділені пільгами зі сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

При вирішенні цього процесуального питання суд також зауважує, що положення п. 3 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір", у даному випадку, застосуванню не підлягають, оскільки норми ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI в редакції Закону України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" прийняті пізніше, а за загальними правилами вирішення колізії норм права у разі неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Як роз`яснило Міністерство юстиції України у своєму листі від 26.12.2008 року за № 758-0-2-08-19 "Щодо практики застосування норм права у випадку колізії", така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання, а тому повинна вирішуватись саме у вищезазначений спосіб.

Крім того, на думку суду, у даному випадку, норми ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI вважаються спеціальними, що також свідчить про їх пріоритетність.

За змістом ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Оскільки ст. 378 КАС України не врегульовані питання, пов`язані зі сплатою судового збору за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення, а також рішеннями (діями) суду у випадку його несплати, суд вважає можливим за аналогією закону застосувати положення ст. 169 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданої заяви вимогам закону, заяву відповідача належить залишити без руху з встановленням особі, яка її подала, розумного строку для усунення виявлених судом недоліків заяви, а саме надання суду доказів сплати судового збору в розмірі в розмірі 744,30 грн (сімсот сорок чотири гривні 30 копійок) за наступними реквізитами:

одержувач: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101,

,

банк: Казначейство України (ЕАП),

рахунок: UA4002856,

призначення платежу: *;101;(код ЄДРПОУ для юридичних осіб, РНОКПП або серія та номер паспорта громадянина України для фізичних осіб); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст. 7, 161, 169, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Коозятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.09.2022 року у справі № 120/5612/22..

Встановити заявнику строк для усунення недоліків заяви про відстрочення виконання судового рішення, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів, з дня вручення (отримання) копії ухвали.

Копію ухвали надіслати заявнику для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна