Справа № 520/5445/21
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 р.Справа № 520/5445/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Прокопчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Мельников Р.В.) від 20.09.2021 року (повний текст рішення складено 30.09.21 року) по справі №520/5445/21

за позовом ОСОБА_1

до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) , Міністерства юстиції України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року;

- визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ";

- визнати протиправним і скасувати наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1".

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року, наказ Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 " та наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1" є протиправними та такими, що порушують її права. Так, позивачем зазначено, що спірні рішення суб`єктів владних повноважень були винесені на підставі відповідного подання, що передбачено нормами діючого законодавства, однак у даному випадку таке подання внесено з порушенням встановленого законодавством України порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року.

Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ".

Визнано протиправним і скасовано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1".

Стягнуто на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1816 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України та у розмірі 908 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідачі не погодилися з рішенням суду першої інстанції та подали апеляційну скаргу, в якій просять його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначили, що оскільки підставою для направлення до Комісії подання про анулювання свідоцтвапро право на заняття нотаріальною діяльністю позивача стали не результати перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, а факт втрати приватним нотаріусом ОСОБА_1 частини архівних документів та розголошення нотаріальноїтаємниці, міжрегіональне управління діяло відповідно до вимог чинного законодавства додаючи до подання копії документів, на підставі яких воно внесено.При цьому, порушення нотаріусом вимог, передбачених частиною четвертою статті 3, частиною першою статті 8 та статтею 9 цього Закону України "Про нотаріат" та втрата нотаріусом архіву встановлені міжрегіональним управлінням під час розгляду скарги ОСОБА_3 на дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при посвідченні нею 02.03.2018 договору дарування частки у праві власності на житловий будинок, яка надійшла до міжрегіонального управління з Міністерства юстиції України (доручення Мін`юсту від 08.10.2020 за вих. №4203/19.1.1/32-20 та додаткове доручення від 21.10.2020№4313/19.1.1/32-20).Однак, підстави внесення подання не відносяться до розгляду даної скарги.Отже, помилковим є висновок суду першої інстанції, що зазначене подання внесено міжрегіональним управлінням з порушеннями процедури.Оскільки підставою для направлення до Комісії подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю нотаріуса стали не результати перевірки, а встановлені порушення нотаріусом вимог, передбачених частиною четвертою статті 3, частиною першою статті 8 та статтею 9 цього Закону України "Про нотаріат" та втрата частини архівних документів, міжрегіональне управління діяло відповідно до вимог чинного законодавства додаючи до подання копії документів, на підставі яких воно внесено.Також вказують, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався лише на порушення процедури прийняття рішення суб`єктами владних повноважень та взагалі не надав оцінки діям нотаріуса та встановленим жорстким порушенням законодавства при вчиненні нотаріальної діяльності.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (зі змінами).

У зв`язку з бойовими діями на території Харківської області призначене судове засідання не відбулося.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2022 року запропоновано учасникам справи висловити позицію стосовно можливості розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представник Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та Міністерства юстиції України звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду з заявою, в якій прохав надати можливість уповноваженій особі відповідачів прийняти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власного програмного забезпечення EasyCon та за наявності технічної можливості проведення судового засідання у такий спосіб.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2022 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі.

Представник відповідачів у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням юстиції у Харківські області 13.12.1996 року зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 по Харківському міському нотаріальному округу, реєстраційне посвідчення видане 10.04.2007 Головним управлінням юстиції в Харківській області.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) внесено подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату згідно із статтею 10 Закону України «Про нотаріат» з підстав, передбачених підпунктами «ж» та «и» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат».

З подання міжрегіонального управління вбачається, що на виконання доручення Міністерства юстиції України від 08.10.2020 за вих. № 4203/19.1.1/32-20 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) розглянуто скаргу ОСОБА_3 на дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при посвідченні нею 02.03.2018 договору дарування частки у праві власності на житловий будинок та аналогічну скаргу, яка надійшла на розгляд до міжрегіонального управління через Департамент з питань звернень громадян офісу Президента України (додаткове доручення Мін`юсту від 21.10.2020 №4313/19.1.1/32-20).

Міжрегіональним управлінням листом від 13.10.2020 за вих. № 24726/06.1-34/20, на підставі частини 12 статті 8 Закону України "Про нотаріат", для повного та всебічного розгляду скарги витребувані письмові пояснення приватного нотаріуса ОСОБА_1, копії договору дарування від 02.03.2018 за р. №701 та документів, на підставі яких він був посвідчений, інші документи нотаріального діловодства, що стосуються посвідчення даного правочину.

До управління 20.10.2020 за вх. № 70199/4/20 надійшли письмові пояснення позивача, в яких вона повідомила, що надати копії договору дарування 5/12 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та документів, що стали підставою для його укладання, немає можливості, у зв`язку з проведеним обшуком та виїмкою документів за період з 2013 року по 2018 рік зі справ згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 (справа № 757/5972/19-к) та протоколу обшуку від 13.02.2019 прокурора відділу Генеральної прокуратури України В.В. Коновод і додатку до нього від 13.02.2019. Також, позивач повідомила, що вказані документи були повернуті з Генеральної прокуратури України її представнику ОСОБА_4 для перевезення, однак документи нотаріального архіву до офісу нотаріуса не повернулися, оскільки були викрадені, у зв`язку з чим у Шевченківському відділу поліції ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження № 0001977 від 23.05.2019.

Представник відповідачів під час розгляду справи вказував, що з метою з`ясування усіх обставин, 06.11.2020 було проведено оперативну нараду міжрегіонального управління за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 на яку була запрошена ОСОБА_1 , під час якої остання відповіла на ряд питань щодо втрати архіву за період з 2013 року по 2018 рік. На підставі наданих документів та пояснень ОСОБА_1 , в тому числі під час оперативної наради, управлінням було з`ясовано, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019 №757/5972/19-к було надано дозвіл прокурору третього відділу процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим центрального апарату Державного бюро розслідувань Генеральної прокуратури України на проведення обшуку приміщень, за місцем розташування нотаріальної контори, за адресою: АДРЕСА_2 , другий поверх в літ. «А-2», що належить на праві власності ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому, приміщення, в якому здійснювала приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 , і в якому зберігався архів приватного нотаріуса, відповідно до договору, оренди приміщення № 4836-Н від 31.01.2011 та додаткової угоди до нього № 4 від 08.09.2017, є нежитловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 на першому поверсі та кімн. №№ 41, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 на другому поверсі двоповерхової частини 7-ми поверхової адміністративної будівлі, літ. «А-7», що перебувала на балансі Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта». Відповідно до протоколу обшуку від 13.02.2019 з архіву приватного нотаріуса ОСОБА_1 вилучено документи з 2013 року по 2018 рік, які містять відомості про фізичних осіб та адреси житлових комплексів, зазначених в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2019, а саме: ЖК «Уютный дворик» за адресою: АДРЕСА_7 ; ЖК «АлексеевскиеАкварели» за адресою: АДРЕСА_14; ЖК «Воробьевы горы-1» за адресою: АДРЕСА_8 ; ЖК «Воробьевы горы-2» за адресою: АДРЕСА_8 ; ЖК «Воробьевы горы-3» за адресою: АДРЕСА_9 ; ЖК «Воробьевы горы-4» за адресою: АДРЕСА_9 ; ЖК «Воробьевы горы-5» за адресою: АДРЕСА_10 ; ЖК «Воробьевы горы-6» за адресою: АДРЕСА_9 ; ЖК «Воробьевы горы-7» за адресою: АДРЕСА_9 ; ЖК « Бестужевскиесады » за адресою: АДРЕСА_11 ; ЖК « Воробьевыгоры на полях » за адресою: АДРЕСА_12 , а також документи, пов`язані з діяльністю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Також, представником відповідачів було вказано, що з пояснень приватного нотаріуса ОСОБА_1 , які вона надала при проведенні оперативної наради, встановлено, що фактично, крім вищевказаних документів, з її архіву були вилучені і інші нотаріальні документи, зокрема, і примірник договору дарування частки житлового будинку від 02.03.2018 за р. №701, та документи на підставі яких він посвідчений.

У протоколі обшуку від 13.02.2019 зазначено про те, що ОСОБА_9 заявила, що готова добровільно видати документи та речі, зазначені в ухвалі слідчого судді, і на кожній сторінці протоколу обшуку та додатків до нього власноручно проставила свій підпис.

Водночас,представником відповідачів вказано, що ОСОБА_1 не були в установленому порядку оскаржена ухвала щодо проведення обшуку та процесуальні дії прокурора, а з її пояснень, наданих під час оперативної наради, вбачається що звірка документів не проводилась ні під час вилучення документів з нотаріального архіву, ані після її проведення, переліку всіх вилучених документів вона не має. Також, зі слів приватного нотаріуса ОСОБА_1 вона повідомила керівництво Головного територіального управління юстиції у Харківській області у телефонному режимі про виїмку документів, але письмово повідомити не могла, у зв`язку з підпискою про нерозголошення відомостей досудового розслідування.

Під час розгляду справи представником відповідачів було надано пояснення та вказано, що у порушення вимог абзацу другого пункту 16.2 розділу XVI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 за № 3253/5 (зі змінами та доповненнями), копії вилучених документів в архіві нотаріуса не залишені.

Позивачем було повідомлено, що вказані документи були повернуті з Генеральної прокуратури України її представнику, адвокату ОСОБА_4, для перевезення, при цьому ці документи було викрадено, у зв`язку з чим у Шевченківському відділу поліції ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження № 0001977 від 23.05.2019, на підтвердження чого нею було надано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкрите кримінальне провадження.

Представником відповідачів під час розгляду справи було надано пояснення та вказано, що під час вивчення наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань було встановлено, що ОСОБА_4 22.05.2019 звернувся до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з повідомленням, що в період з 30.04.2019 по 11.05.2019 не встановлені особи з гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_13 , таємно викрали майно, що належить ОСОБА_4 . При цьому, будь-яких документів, які б підтверджували зв`язок викраденого майна з гаражу та архівних документів приватного нотаріуса ОСОБА_1, останньою до управління не надані.

Під час оперативної наради позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги від 31.03.2016 на підтвердження повноважень ОСОБА_4

Однак, як вказано представником відповідачів, зазначений договір про надання правової допомоги не може вважатися документом на представництво інтересів приватного нотаріуса ОСОБА_1 з питань отримання та перевезення документів нотаріального архіву, оскільки такі дії не є правовою допомогою в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто, вбачається, що договір на надання правової допомоги не міг взагалі уповноважувати ОСОБА_4 на отримання документів нотаріального архіву приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Крім того, відповідно до вимог статей 5, 8, 14 Закону України «Про нотаріат» на нотаріуса покладено обов`язок щодо збереження документів нотаріального діловодства та архіву, оскільки саме нотаріус володіє та користується ним у зв`язку із здійсненням нотаріальної діяльності, зберігає нотаріальну таємницю.

Відтак, на переконання відповідача, приватний нотаріус ОСОБА_1 надала доступ третій особі до архівних документів, чим порушено вимоги статті 8 Закону України «Про нотаріат» щодо збереження нотаріальної таємниці. Під час оперативної наради також з`ясовано, що ОСОБА_1 не зверталась до будь-яких правоохоронних органів чи інших установ щодо факту втрати документів.

Водночас, представником відповідачів вказано, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 були порушені вимоги п. 3.4 р. III Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 за № 3253/5, оскільки остання не повідомила начальнику управління юстиції та не вжила необхідних заходів для розшуку чи відновлення втрачених документів.

Під час розгляду справи встановлено, що за результатами оперативної наради було вирішено про необхідність надання приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 детальних пояснень по факту обшуку, виїмки та втрати архівних документів у строк до 13.11.2020 року.

Позивачем було надано додаткові пояснення від 06.11.2020 №53/01-16, які надійшли до управління 09.11.2020 за вх. № 76383/4/20, у яких зазначено, що станом на 06.11.2020 їй ніякі відомості відносно кримінального провадження від 23.05.2019 № 0001977 невідомі.

Під час розгляду справи встановлено, що для отримання повної та об`єктивної інформації, міжрегіональним управлінням було 27.10.2020 за вих. № 26068/06.1-25/20 направлено запит до Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо звернення приватного нотаріуса ОСОБА_1 з приводу втрати окремих документів нотаріального діловодства (архіву) останньої, їх переліку, руху кримінальної справи №0001977, у тому числі переліку вкраденого майна за вказаним кримінальним провадженням, а також 12.11.2020 за вих. № 27758/06.1-25/20 направлено запит до Офісу Генерального прокурора щодо отримання інформації, на підставі яких документів були повернуті Генеральною прокуратурою України оригінали документів нотаріального діловодства (архіву) приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1, у тому числі з проханням зазначення переліку нотаріальних документів (архіву), які повернуто, з зазначенням відомостей про особу, яка була уповноважена на отримання вилучених представниками Генеральної прокуратури України документів нотаріального діловодства (архіву) та документи, які підтверджували її (його) повноваження.

Листом Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області № 60/12770 від 04.12.2020 повідомлено міжрегіональне управління, що в заяві ОСОБА_4 про викрадення майна не зазначено, які саме документи викрадено та в якій кількості. Разом з тим, в рамках розслідування вищевказаного кримінального провадження №0001977 приватний нотаріус ОСОБА_1 про викрадення документів нотаріального діловодства (архіву) до слідчого не зверталась.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) було направлено до Міністерства юстиції України подання №28307/06-15/20 від 18.11.2020 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1

Також, судом встановлено, що у зв`язку з направленням до Міністерства юстиції України вказаного подання Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) видано наказ №1593/АГ від 18.11.2020 про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1, яким, зокрема, тимчасово зупинено нотаріальну діяльність по Харківському міському нотаріальному округу приватного нотаріуса ОСОБА_1 з 23.11.2020 до розгляду Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання та вирішення питання по суті, але не більше як на шість місяців.

Під час розгляду справи встановлено, що розгляд подання поставлений на порядок денний засідання Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, яке відбулося 18.02.2021 в адміністративній будівлі Міністерства юстиції України за адресою: м. Київ, провулок Рильський. 10, каб.202.

18.02.2021 Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату прийнято рішення №7, яким вирішено на підставі підпунктів «ж» й «и» п.2 ч.1 ст. 12 Закону України «Про нотаріат» анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 01.10.1996 за №2423 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до вказаного рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №7 від 18.02.2021 Міністерством юстиції України видано наказ від 26.02.2021 №775/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ».

На підставі вказаного наказу Міністерства юстиції України від 26.05.2021 №775/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 » Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) видано наказ №40/В від 09.03.2021 «Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1», яким, зокрема, припинено приватну нотаріальну діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_1 по Харківському міському нотаріальному округу з 09.03.2021 та припинено дію реєстраційного посвідчення від 13.12.1996 №31, повторно виданого Головним управлінням юстиції в Харківській області 10.04.2017.

Вважаючи свої права порушеними, у зв`язку з прийняттям відповідачами протиправних рішень, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що з огляду на встановлення під час розгляду справи порушення відповідачами порядку проведення перевірки та не дотримання порядку винесення рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України №7 від 18 лютого 2021 року, наказу Міністерства юстиції України від 26 лютого 2021 року №775/5 "Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_2 " та наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09 березня 2021 року №40/В "Про припинення нотаріальної діяльності ОСОБА_1", такі рішення суб`єктів владних повноважень підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне.

Правове регулювання діяльності нотаріату в Україні регулює Закон України "Про нотаріат".

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Відповідно до статті 2-1 Закону України "Про нотаріат" державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Статтею 3 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до частини першої статті 12 Закон України "Про нотаріат" визначено, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, у випадках: а) втрати громадянства України або виїзду за межі України на постійне проживання; б) винесення щодо нотаріуса обвинувального вироку суду, який набрав чинності; в) винесення ухвали про застосування щодо нотаріуса примусових заходів медичного характеру, що набрала законної сили; г) закриття кримінального провадження щодо нотаріуса з нереабілітуючих підстав; д) винесення рішення суду, що набрало законної сили, про обмеження дієздатності особи, яка виконує обов`язки нотаріуса, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, оголошення її померлою; е) неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону; є) невідповідності нотаріуса займаній посаді внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає нотаріальній діяльності; ж) порушення нотаріусом вимог, передбачених частиною четвертою статті 3, частиною першою статті 8 та статтею 9 цього Закону; з) набрання законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальної дії; и) знищення чи втрати нотаріусом або з його вини архіву нотаріуса або окремих документів; і) неодноразового порушення нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України.

Статтею 21 цього Закону встановлено, що державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів; контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до частини шостої статті 33 Закону порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Частинами першою, дев`ятою, десятою статті 10 Закону встановлено, що для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір займатися нотаріальною діяльністю, та вирішення питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю при Міністерстві юстиції України утворюється Вища кваліфікаційна комісія нотаріату.

Питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням відповідно Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальної палати України у випадках, визначених цим Законом.

Порядок внесення відповідно Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату встановлюється Міністерством юстиції України. Порядок проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року №357/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року за №298/25075 (далі - Порядок № 357/5).

Пунктом 13 Порядку№ 357/5 встановлено, що позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції. За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Згідно із пунктом 33 Порядку № 357/5за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п`яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями.

Відповідно до пункту 36 Порядку № 357/5голова комісії надає приватному нотаріусу, діяльність якого перевірялась, довідку за результатами перевірки для ознайомлення та підпису.

Згідно із пунктом 37 Порядку № 357/5приватний нотаріус, діяльність якого перевірялась, має право письмово викласти свої заперечення або пояснення щодо висновків комісії.

Заперечення або пояснення приватного нотаріуса, діяльність якого перевірялась, надаються комісії та розглядаються разом з довідкою про проведену перевірку та іншими матеріалами перевірки.

За пунктом 38 Порядку № 357/5один примірник довідки за результатами перевірки подається начальнику головного управління юстиції, який приймає рішення про способи реалізації висновків та пропозицій за результатами комплексної, цільової, контрольної перевірки, а другий примірник отримує приватний нотаріус, діяльність якого перевірялась.

Порядок внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 28 липня 2011 року №1904/5.

Пункти 2-4 цього Порядку визначають, що Подання управління юстиції або Нотаріальної палати України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю вноситься до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату. Воно повинно містити: інформацію про наявність підстав, визначених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону; зазначення конкретних порушень, які були допущені нотаріусом; пропозиції щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. До Подання додаються: засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, на підставі яких внесено Подання: доповідна записка про перевірку роботи нотаріуса; пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у доповідній записці про перевірку роботи нотаріуса; копії документів про зупинення нотаріальної діяльності; копії документів, що свідчать про виявлені в діяльності нотаріуса порушення; документи, що свідчать про вжиті заходи щодо виявлених в роботі нотаріуса порушень; відповідні документи органів дізнання і слідства, прокуратури, суду тощо.

Пункт 14 Порядку встановлено, що на підставі рішення Комісії про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю видається відповідний наказ Міністерства юстиції України.

Предметом судового контролю в ці й справі є наказ та рішення відповідачів, які належить оцінити на предмет їх відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України, а саме: чи прийняті вони 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з частиною 6 статті 33 Закону України "Про нотаріат" порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 2 Порядку №357/5 перевірка - планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряється робота державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса за відповідний період.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 357/5 проведення перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання ними правил нотаріального діловодства здійснюється уповноваженими представниками Міністерства юстиції, головного управління юстиції, діяльність яких безпосередньо пов`язана з контролем за організацією нотаріату і нотаріальної діяльності в Україні.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 357/5 позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса проводиться за результатами попередньої перевірки або за дорученням Міністерства юстиції чи головного управління юстиції.

Пунктом 14 Порядку № 357/5 передбачено, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб проводиться у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції, головного управління юстиції шляхом витребування від державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса (особи, яка заміщує тимчасово відсутнього нотаріуса) необхідних документів та відомостей, що стосуються фактів, викладених у такій інформації, та письмових пояснень нотаріуса або з виїздом за місцезнаходженням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, робочого місця приватного нотаріуса.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 357/5 у разі необхідності за дорученням Міністра юстиції може проводитися позапланова перевірка в загальному порядку проведення перевірок, визначеному цим Порядком.

Позапланова перевірка проводиться як за період, що вже підлягав плановій комплексній перевірці, так і за період, що не підлягав такій перевірці.

За наслідками такої перевірки комісія складає довідку про результати проведеної перевірки з висновками.

Відповідно до пункту 31 Порядку №357/5 перевіркою встановлюється, чи дотримуються державні і приватні нотаріуси загальних положень чинного законодавства, яке регулює порядок вчинення нотаріальних дій та проведення під час їх вчинення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із пунктом 33 Порядку № 357/5 за наслідками перевірки організації роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства комісія протягом п`яти робочих днів з часу закінчення перевірки складає довідку у двох примірниках про результати проведеної перевірки із зазначенням оцінки роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса та з викладеними у ній висновками і рекомендаціями. Загальна оцінка роботи державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса визначається як "добре", "задовільно", "незадовільно".

Відповідно до пункту 39 Порядку № 357/5 за результатами перевірки державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приватного нотаріуса, на підставі висновків комісії Міністерство юстиції, головне управління юстиції видає наказ, у якому встановлюється строк для усунення виявлених порушень та помилок.

Виходячи з аналізу вказаної норми права суд наголошує, що вказана норма є імперативною.

Проте, судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що в порушення приписів вказаного Порядку Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м. Харків) не було створено комісію для проведення перевірки діяльності позивача, відповідного наказу про проведення такої перевірки видано не було, за наслідками перевірки не складено та не надано позивачу для ознайомлення та підпису довідку за результатами такої перевірки. Позивачу до застосування спірного заходу у виді анулювання свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю не надсилався наказ, у якому б встановлювався строк для усунення виявлених порушень та помилок, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості вжити заходи для усунення виявлених під час перевірки порушень і помилок або надати письмові пояснення, якщо виявлені порушення та помилки усунути неможливо.

Резолюцією (77) 31 про захист особи відносно актів адміністративних органів, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 28 вересня 1977 року, було визначено п`ять основних принципів, у тому числі серед них й право бути вислуханим. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене насамперед у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідачів, що під час перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб витребовуються лише документи та відомості, що стосуються саме фактів, викладених у таких зверненнях та відповідні пояснення нотаріуса, що, як наслідок, свідчить про помилковість доводів стосовно не порушення відповідачем у даному випадку прав позивача з огляду на надання позивачем пояснень під час оперативної наради та у письмовому вигляді.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 23 травня 2019 року по справі №804/243/18 та від 22 квітня 2021 року по справі №640/7675/20.

Судова колегія зазначає, що нормами діючого законодавства визначено алгоритм дій територіального органу Міністерства юстиції щодо перевірки звернення фізичної особи стосовно діяльності приватного нотаріуса, результатом вчинення яких є прийняття відповідних рішень.

В той же час, судовим розглядом справи встановлено, що за результатами отриманих від позивача усних пояснень під час проведення оперативної наради та письмових пояснень відповідачем без дотримання обов`язку щодо проведення відповідної перевірки позивача було складено відповідне подання, яке в подальшому було направлено для розгляду до Міністерства юстиції України.

Суд наголошує, що законодавство, що регулює спірні правовідносини, зокрема, Порядок №357/5, не містить в собі будь-яких винятків або обмежень щодо вчинення необхідних дій, прийняття рішень, які є підставою для проведення перевірки, а також оформлення результатів її проведення за наслідком перевірки діяльності приватного нотаріуса за зверненням фізичної особи.

Під час розгляду справи встановлено, що на виконання доручення Міністерства юстиції України від 08.10.2020 за вих. № 4203/19.1.1/32-20 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) розглянуто скаргу ОСОБА_3 на дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 при посвідченні нею 02.03.2018 договору дарування частки у праві власності на житловий будинок та аналогічну скаргу, яка надійшла на розгляд до міжрегіонального управління через Департамент з питань звернень громадян офісу Президента України (додаткове доручення Мін`юсту від 21.10.2020 №4313/19.1.1/32-20).

При цьому, пунктом 2 Порядку №357/5, серед іншого, визначено, що перевірка за зверненнями фізичних та юридичних осіб є різновидом позапланової перевірки. Ураховуючи це, на таку перевірку поширюються загальні вимоги законодавства щодо її проведення з додатковим спеціальним законодавчим регулюванням, передбаченим пунктом 14 Порядку 357/5.

Вказаний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 10.08.2022 року по справі №520/5993/21.

В зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє посилання скаржників на дотримання відповідачами встановленої процедури під час ухвалення спірних наказів та рішення процедури їх прийняття.

Колегія суддів зазначає, що порушення процедури, в контексті обставин встановлених у цій справі, є самостійною підставою для скасування спірних рішень відповідачів.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, висловленому у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №817/800/17, від 07 травня 2020 року у справі №П/811/615/16, від 12 червня 2020 року у справі №580/481/19, від 08 липня 2020 року у справі №П/811/937/17, від 21 квітня 2021 року у справі № 640/7645/20та в силу вимог ч. 5 ст.242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Верховний Суд у своїй практиці, зокрема, у постанові від 25 липня 2019 року у справі №826/13000/18, вже звертав увагу, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Аналогічний висновок висловлено у постанові від 25 червня 2020 року у справі №2340/5084/18.

Втім, суб`єктом владних повноважень безпідставно проігнорувано приписи Порядку №357/5 під час проведення означеної перевірки та, відповідно, під час прийняття оспорюваних рішень.

Колегія суддів зазначає, що перевіряючи звернення громадян про порушення їх прав нотаріусом відповідно і у спосіб, зазначений п.14 Порядку, відповідачі встановлюють факти порушення законодавства нотаріусом, а відповідно вказані порушення є підставою для призначення та проведення перевірки, за результатами якої вирішується питання про притягнення нотаріуса до відповідальності.

Така перевірка відповідачами не проводилась.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач притягнута до відповідальності не у спосіб, передбачений законом.

Заважаючи на порушення процедури проведення перевірки та притягнення позивача до відповідальності, що є самостійною підставою для скасування спірних рішень відповідачів, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необхідності надання правової оцінки діям нотаріуса та встановленим порушенням законодавства при вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження, надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правовірність рішення суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року по справі №520/5445/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.С. Бартош
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 11.11.2022 року