Справа № 300/2501/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2022 р. справа № 300/2501/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення №21.40-11/2021 від 07.10.2021 та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №21.40-11/2021 від 07 жовтня 2021 року та зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.09.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0662 га.
Позовні вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2021 року позивач звернулася до Кутської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0662 га. Розгляд заяви відбувся на одинадцятій сесії Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області за результатами якої 07 жовтня 2021 року прийнято рішення, яким у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою відмовлено в зв`язку з необхідністю облаштування під`їзної дороги. Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте без підстав для відмови, визначених ст. 118 Земельного кодексу України та просить зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 08.09.2021.
Ухвалою суду від 27.06.2022 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов скористався, який надійшов на адресу суду 08.08.2022. Згідно відзиву Кутська селищна рада щодо задоволення позовних вимог заперечила та вказала, що рішення за результатами розгляду заяви прийнято з врахуванням прав інших землекористувачів, з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, яка передбачає потребу влаштування під`їзної дороги до сусідніх земельних ділянок. Відповідач в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с. 38-41).
23.08.2022 позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 74-78).
01.09.2022 відповідачем подано заперечення (а.с. 86-89).
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
08 вересня 2021 року позивач звернулася до Кутської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, площею 0,0662 га в АДРЕСА_1 з метою ведення особистого селянського господарства.
За результатами розгляду заяви з врахуванням рекомендацій постійної комісії рішенням одинадцятої сесії Кутської селищної ради VIII демократичного скликання №21.40-11/2021 від 07.10.2021 відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в наданій конфігурації та вказаній площі в зв`язку з потребою влаштування під`їзної дороги до сусідніх земельних ділянок (а.с. 13).
Вважаючи права порушеними через неприйняття відповідачем мотивованого рішення, позивач звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частина 2 ст. 19 Конституції України, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частинами 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України станом на момент прийняття оскаржуваного рішення було передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України, звернувся до органу місцевого самоврядування із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Кутської селищної ради Косівського району №21.40-11/21 від 07.10.2021 було відмовлено у наданні такого дозволу у зв`язку з потребою влаштування під`їзної дороги до сусідніх земельних ділянок.

Водночас, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В даному випадку, в порушення зазначених вище приписів чинного законодавства, відповідач не обґрунтував своє рішення щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а зазначена у оскаржуваному рішенні підстава відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України, оскільки відповідач не зазначає про невідповідність місця розташування земельної ділянки, що планується до відведення, вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, чи генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене оскаржуване рішення не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вичерпний перелік яких встановлений Земельним кодексом України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють їх відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що способом захисту порушеного права позивача на отримання мотивованого рішення є зобов`язання відповідача належним чином повторно розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного рішення, яким або надати дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою або надати позивачу вмотивовану (із зазначенням конкретних підстав встановлених Земельним кодексом України) відмову у його наданні.

При цьому, суд зазначає, що є помилковим твердження відповідача про те, що вимоги позивача щодо зобов`язання повторно розглянути її заяву не можуть бути задоволені, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24.03.2022, згідно з яким внесено зміни до розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, відповідно яких безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Вказана норма не створює перешкод щодо розгляду заяви, а є окремою підставою для прийняття мотивованого рішення.

За таких обставин, слід визнати протиправним та скасувати рішення Кутської селищної ради Косівського району №21.40-11/2021 від 07.10.2021 та зобов`язати Кутську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,0662 га та прийняти рішення з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 793,92 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кутської селищної ради Косівського району №21.40-11/2021 від 07.10.2021 про відмову в наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, площею 0,0662 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Кутську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,0662 га та прийняти рішення з урахуванням висновків, наведених у рішенні суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (, Площа Вічевий майдан, 9, смт. Кути, Косівський р-н, Івано-Франківська обл., 78665) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 793 (сімсот дев`яносто три) грн. 92 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.