Справа № 200/3750/22
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 листопада 2022 року Справа №200/3750/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Смагар С.В., ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОНАЛАДКА (місцезнаходження: 85612, Донецька обл., м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, )

до Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, Львівська пл. , буд. 8, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОНАЛАДКА звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними щодо відмови у реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 10 грудня 2021 року та від 13 грудня 2021 року, визнання їх такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного надходження, а саме - 17.12.2021, а також зобов`язання відобразити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, що містяться у цих розрахунках.

Разом із позовною заявою позивачем надана заява про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що в рамках строку встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, позивач 10.06.2022 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом. Проте, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі № 200/3532/22 позовна заява була повернута позивачеві. Позивач вважає, що були відсутні підстави для повернення позовної заяви ухвалою суду від 21.06.2022 у справі № 200/3532/22, що позбавило останнього ініціювати судовий розгляд справи у строк. Таким чином, з метою ефективного захисту свого порушеного права, позивач звертається повторно після повернення з цим позовом до суду. Крім цього, позивач посилається на введення воєнного стану на території України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОНАЛАДКА про поновлення строку звернення до суду відмовлено, визнавши неповажними причини пропуску строку.

Повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОНАЛАДКА до Державної податкової служби України про визнання дій протиправними щодо відмови у реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 10 грудня 2021 року та від 13 грудня 2021 року, визнання їх такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного надходження, а саме - 17.12.2021, а також зобов`язання відобразити в системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми податку, що містяться у цих розрахунках.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРОНАЛАДКА» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі №200/3750/22 задоволено, скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року по справі №200/3750/22 та повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про те, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 161 КАС України з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 161 КАС України закріплено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь підприємства витрати по сплаті судового збору у розмірі 267948,00 грн., проте доказів, які б свідчили про сплату судового збору у зазначеному розмірі до суду не надано.

Отже, в порушення зазначених вимог закону, до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вже зазначалось, разом із позовною заявою позивачем була надана заява про поновлення строку звернення до суду.

Частинами першою-другою статті 122 КАС України, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011).

Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли вона дізналась про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно, у такому випадку позивач вважався б таким, що дізнався про порушення своїх прав після отриманні відповіді на свою заяву.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

У даному позові позивач вказує на те, що 17 грудня 2021 року підприємством було отримано відмову відповідача в прийнятті поданих розрахунків коригування, що вказує на те, що строк звернення до адміністративного суду сплинув у позивача 17 червня 2022 року.

Як встановлено судом з матеріалів позову, позивач, посилаючись на поновлення строків звернення з позовною заявою, фактично зазначає про порушення судом у справі № 200/3532/22 норм процесуального права, зауважує, що були відсутні підстави для повернення позовної заяви ухвалою суду від 21.06.2022 у справі № 200/3532/22, що позбавило останнього ініціювати судовий розгляд справи у строк. На зазначене, суд зауважує позивачу, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що у разі незгоди з винесеним рішенням суду першої інстанції, учасники справи мають право подавати апеляційну скаргу.

Суд не вважає поважною причиною пропуску строку незгоду позивача з ухвалою суду у справі № 200/3532/22.

Стосовно посилання позивача на військову агресію Росії та введення воєнного стану на території України, суд зазначає, що по-перше, позивач не навів непереборних та об`єктивних обставин, що впливали на подання позову саме позивачем, а по-друге, військова агресія не завадила позивачу подати позов 10 червня 2022 року, тобто до закінчення процесуальних строків звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами.

Отже, суд не може розцінювати вищевказані обставини такими, що є поважними причинами та є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а отже до суду з позовом в межах даної справи позивач звернувся з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини пропуску строку визнані неповажними, позивачу необхідно надати до суду нову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись, статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОНАЛАДКА (місцезнаходження: 85612, Донецька обл., м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: м. Київ, Львівська пл., буд. 8, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду:

- документа про сплату судового збору;

- нової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності інших причин його пропуску.

3. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

4. У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

5. Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

6. Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя С.В. Смагар