Справа № 559/2069/22
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/2069/22
Провадження № 2-а/559/31/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Дубно, Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Федорук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Рівненській області (адреса вул. Хвильового, 2, м. Рівне) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАР №05818491 від 28 серпня 2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 ( ст. 125/ч.2 ст. 36 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що постановою інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Кирильчука Миколи Сергійовича, серія ЕАР №05818491 від 28.08.2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.І ст.126 /Ст.125 /ч.2 Ст. 36 КУпАП за те, що 28.08.2022року о 22 годині в с. Зелений Гай на а/д М-06 Київ-Чоп 355 км, керуючи транспортним засобом ВМВ 320d номерний знак НОМЕР_1 керував ТЗ, що прибув до України не мав розпізнавальний знак держави, в якій його було зареєстровано, чим порушив вимоги п.29.1б ПДР України та не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ , чим порушив п. 2.1 г ПДР. Інспектору поліції він пред`явив посвідчення учасника бойових дій, що дає йому право керувати ТЗ на території України без страхового поліса, однак останній склав відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

З даною постановою не згідний, вважає її незаконною необґрунтованою та завідомо протиправною, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова прийнята з надуманих підстав, за відсутності належних та допустимих доказів. Дійсно, 28 серпня 2022 року о 22.00 годині позивач на транспортному засобі ВМВ 320d, номерний знак НОМЕР_1 керував в с. Зелений Гай на а/д М-06 Київ-Чоп 355. Під час руху був зупинений працівниками поліції, які зобов`язали його пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль, а також страховий поліс. Позивач зазначив, що на вимогу інспектора пред`явити поліс обов`язкового страхування, ним було пред`явлено посвідчення учасника бойових дій, що, а свою чергу, виключає необхідність мати при собі автоцивілку на транспортний засіб, який належить йому не тільки на праві власності, а на будь-якій іншій правовій підставі на території України, про що зазначено у висновку Конституційного суду України, у якому йдеться : » положення пункту 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють на правах власності, так і на будь якій іншій правовій підставі. Однак, незважаючи на його пояснення та твердження, інспектором поліції було складено протокол та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

В судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду заяву, згідно якої справу просить слухати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача УПП у Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Своїм правом подати відзив не скористався.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З описової частини постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №05818491 вбачається, що ОСОБА_1 28.08.2022 року о 22.00. год., в с. Зелений Гай на а/д М-06 Київ-Чоп 355 км, керуючи транспортним засобом, що прибув до України з іншої країни, не мав розпізнавальний знак держави, в якій його зареєстровано та не мав діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. п.29.1б, 2.1.г , чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 (ст.125, ч.2 ст.36 КУпАП). Постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.10).

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві, мотивуючи неправомірність оскаржуваної постанови, посилається на те, що він є учасником бойових дій та має відповідне посвідчення, тому звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів на території України. Доказів, на вчинення ним адміністративного правопорушення поліцейським надано не було. Інспектор, не розібравшись в ситуації, не переконавшись, чи є склад адміністративного правопорушення, безпідставно виніс постанову.

Суд вважає, що копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Відсутність належних та допустимих доказів правопорушення не дає можливості прийти до однозначного висновку про те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Зі змісту частини 3 ст. 62 Конституції України вбачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року.

За таких обставин оскаржувана постанова не відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні не діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому оскаржувану постанову потрібно визнати незаконною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 33, 122, 245, 251, 280, 293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст. 77, 139, 241-246, 286, КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Рівненській області (адреса вул. Хвильового, 2, м. Рівне) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №05818491 від 28 серпня 2022 року, винесену інспектором 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції Кирильчук М.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 (ст. 125, ч.2 ст. 36 КУПАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст.126 (ст. 125, ч.2 ст. 36 КУПАП) - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.В. Ралець