Справа № 420/12670/22
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 12 вересня 2022 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » № 862-о від 02.09.2022 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскаржуваний наказ Одеської митниці ґрунтувався на підставі висновків, викладених в поданні дисциплінарної комісії, які не відповідають дійсності оскільки дисциплінарне провадження проведене з неповним з`ясуванням обставин щодо митного оформлення товарів, які переміщувались у контейнері DFSU6060485. ОСОБА_1 зазначає, що згідно з положеннями Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року № 627, посадова особа митниці, до обов`язків якої входить здійснення контролю цих строків, службовою запискою інформує підрозділ інфраструктури митниці про необхідність їх розміщення на склад Митниці (п.4 розділу ІV Порядку). Саме в не дотриманні цього обов`язку було звинувачено ОСОБА_1 дисциплінарною комісією та застосоване дисциплінарне стягнення. Разом з цим, позивач стверджує, що Наказом Одеської митниці від 20.08.2021 № 21-аг «Про визначення вiдповiдальних посадових осіб по Одеській митниці» визначено у кожному структурному пiдроздiлi митниці працiвникiв, які вiдповiдальнi за вказаний напрямок роботи, та визначено дії, які вони мають вчинити, позивач серед переліку визначених посадових осіб у наказі не визначений, а тому не повинен був та не мав повноважень здійснювати дії, не вчинення яких йому ставлять у вину. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було проведено незаконно, за відсутності зібраних у встановленому законом порядку необхідних доказів, які б підтверджували протиправність його поведінки, що на його думку дає підстави суду дійти висновку про неправомірність виданого відповідачем наказу.

15 вересня 2022 року ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ; відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

30 вересня 2022 року до суду (вх.№ЕС/4226/22) від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що товари у контейнері DFSU6060485 не знаходились в зоні митного контролю на території морського порту, отже, для митних цілей вони не вважаються такими, що перебувають на складі тимчасового зберігання та на них не розповсюджується визначений ч.1 ст.204 Митного кодексу України загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем. Зазначає, що товари, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022, мали набути статусу таких, що зберігаються на складі митниці відповідно до вимог ч.3 ст.263 Митного кодексу України. Таким чином, відповідач зазначає, що в діях ОСОБА_2 наявні порушення ч.3 ст.263 Митного кодексу України в частині невжиття заходів щодо набуття товарами статусу таких, що зберігаються на складі митниці, п.п.5.1.3 Порядку роботи органу митного складу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627 в частині не інформування управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці, з ненаданням товаросупровідних документів, про необхідність розміщення на склад митниці товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 та строк перебування яких в зоні митного контролю закінчився, а також підпункту 3.1. Посадової інструкції та пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України.

03 жовтня 2022 року до суду (вх.№30896/22) від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій позивач просить суд прийняти до уваги, що при прийнятті рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, 4 з 8 членів комісії проголосували проти.

07 жовтня 2022 року до суду (вх.№ЕС/4446/22) від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що при голосуванні був вирішальним голос голови дисциплінарної комісії, який проголосував за притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Розглянувши доводи позовної заяви і докази на їх обґрунтування, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено таке.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.17-23), ОСОБА_1 15.07.2021 призначений на посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби.

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 від 25.08.2022 (а.с.114), останній є дисциплінованим, кваліфікованим, відповідальним працівником, врівноваженим та з високим рівнем культури, компетентним та дисциплінованим. Дисциплінарних стягнень та зауважень в роботі не має.

Відповідно до посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці (а.с.118-119), основними посадовими обов`язками державного службовця є здійснення контролю за дотримання суб`єктами ЗЕД та громадянами України установленого законодавством порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Матеріали справи містять наказ Одеської митниці №21-аг від 20.08.2021 «Про визначення відповідальних осіб по Одеській митниці» (а.с.10-11), відповідно до якого, на виконання вимог статей 199, 204, 263, 321 Митного кодексу України та на виконання пунктів 5.1.2 та 5.1.3 розділу 5 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, наказано визначити відповідальних осіб по Одеській митниці за дотриманням строків зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем, згідно з додатком.

Відповідно до додатку до наказу Одеської митниці №21-аг від 20.08.2021 (а.с.12-16), наведені відповідальні особи по Одеській митниці за дотриманням строків зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем, серед яких ОСОБА_1 відсутній.

27.06.2022 керівник комісії з проведення перевірки з окремих питань скерував на адресу в.о. начальника Одеської митниці доповідну записку (а.с.70-71), відповідно до якої зазначав, що за результатами перевірки, що проведена на підставі наказу Одеської митниці від 20.05.2022 №217, встановлено порушення старшим державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ОСОБА_1 норм частини третьої статті 263 Митного кодексу України, не вжиття заходів щодо набуття товарами статусу таких, що зберігаються на складі митниці, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022, про що складено акт про результати проведення перевірки з окремих питань від 24.06.2022 (а.с.72-110).

Також, за результатами перевірки комісією складено акт від 24.06.2022, відповідно до якого встановлено наступне.

Контейнер DFSU6060485 з вантажем «товари народного споживання, мобільні аксесуари» надійшов з Китаю до України на адресу одержувача ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ДЖАКСЕТ» (Київська область, Обухівський район, село Хутів, вул.Партизанська, буд.1А, прим.121/8). Пункт пропуску через митний кордон України «Одеський морський торговельний порт».

09.03.2022 в 10.14 до ВМО №1 декларантом ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ДЖАКСЕТ» на вантаж, що знаходиться у контейнері DFSU6060485, з метою оформлення у режимі «імпорт» подано митну декларацію, якій присвоєно номер UA500020/2022/006085. За МД задекларовано 45 товарів (папір, перетворювачі, паяльники, пляшка, дзеркала та ін.) загальною вагою брутто 16560 кг. Місцезнаходження товарів ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ» (м.Одеса, Хаджибеївська дорога, 4/1).

Відповідальною особою за митне оформлення зазначених товарів визначено ОСОБА_1 , старшого інспектора ВМО №1.

За МД від 09.03.2022 №UA500020/2022/006085 АСУР у програмному забезпеченні АСМО «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю за наступними кодами: 000, 101-1, 103-1, 105-2, 107-3, 116-8, 202-1, 203-1, 902-1, 911-1.

Посадовою особою ОСОБА_1 09.03.2022 в проміжок часу 10 год. 13 хв. 14 год. 39 хв. за МД № UA500020/2022/006085 проведені митні процедури: «Реєстрація митної декларації», «Прийняття митної декларації», «Прийняття митної декларації до митного оформлення», «Контроль із застосуванням системи управління ризиками», «Перевірка правильності класифікації та кодування товарів», «Перевірка правильності визначення митної вартості товарів», «Повідомлення про необхідність пред`явлення товарів, додаткових документів та/або відомостей митному органу».

09.03.2022 о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 направлено два ID електронних повідомлення декларанту:

1) 5a6f4e5f-ca21-40fb-a52a-00ba0eaed400 «про необхідність пред`явлення товарів, заявлених за ВМД № UA500020/2022/006085; 14.43 «Товар №1. Контроль в рамках Плану здійснення державного контролю нехарчової продукції. Під час митного оформлення товару «Пластирі та пов`язки медичні» перевіряється наявність декларації про відповідність відображення у графі 44 МД) та за необхідності наявність маркування на продукції знаком відповідності технічним регламентам, правильність його застосування та нанесення відповідно до вимог Технічного регламенту щодо медичних виробів (постанова КМУ від 02.10.2013 №753). У разі призупинення митного оформлення товару з підстав визначених статтею 38 Закону «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» повідомлення про рішення про призупинення митного оформлення товару надсилати засобами електронної пошти на адресу , тел. , 275-68-14 Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.

Товар №31. Контроль в рамках Плану здійснення державного контролю нехарчової продукції. Під час митного оформлення товару «Монітори та проектори, о складу яких не входить приймальна телевізійна апаратура; приймальна апаратура для телебачення, поєднана або не поєднана з радіомовним приймачем або з пристроєм, що записує або відтворює звук чи зображення» перевіряється наявність декларації про відповідність (відомості відображаються у графі 44 МД), знака відповідності технічним регламентам (підтверджуються результатами цифрової фотозйомки під час виконання митної процедури за кодом 911-1) відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1077 «Про затвердження Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання», Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1067 «Про затвердження Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання», Постанови Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року №355 «Про затвердження Технічного регламенту радіообладнання»;

2) ac0f2c73-bb0d-4a3b-a256-ca2e4e539d66 «повідомляємо Вас про необхідність пред`явлення товарів, заявлених у ВМД № UA500020/2022/006085, для митного огляду згідно п.2 ст.338 МКУ, затвердженого Законом України від 13.03.12 №4495-VI, у зв`язку з сформуванням автоматизованою системою аналізу та управлянні ризиками митного контролю:

код ФМК 203-1 Проведення повного митного огляду з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації.

Інформація щодо проведення митного огляду:

дата проведення митного огляду з моменту пред`явлення товару;

час проведення митного огляду відповідно до графі роботи ВМО №1 м/п «Одеса-порт»: з 09.00 до 21.00 (без вихідних);

місце проведення огляду: місце, де буде здійснюватися митний огляд оглядова рампа портового оператора ТОВ «Євротермінал», ТОВ «КТО», «Бруклін Київ порт», територія Одеського морського торговельного порту.

Уповноважена особа на проведення митного огляду (за рішенням старшого зміни): ».

31.05.2022 декларантом надіслані скановані зображення Експертного висновку Одеської РТПП від 31.05.2022 №ОЄ-8/59 про визначення якісного стану товару, що находиться в контейнері DFSU6060485. Відповідно цього експертного висновку, товар має стан часткового знищеного та пошкодженого в наслідок пожежі, що не дає можливості припустити їх використання за прямим призначенням.

В особистих поясненнях ОСОБА_1 підтверджує наведені технологічні відомості по МД, що містяться у АСМО «Інспектор».

На час проведення перевірки МД № UA500020/2022/006085 мала статус «В роботі».

В АСМО «Інспектор» відсутні відомості про причини тривалого не виконання митної формальності «митний огляд» та не завершення митного оформлення товарів за МД № UA500020/2022/006085.

Згідно інформації наданої листом ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ», контейнер DFSU6060485 прибув на територію підприємства 24.02.2022 о 01 год. 00 хв. 24.02.2022 транспортний засіб з контейнером DFSU6060485 поставлений до оглядової рампи. З часу доставлення контейнера DFSU6060485, фізичний та митний огляд товару не проводився.

Зазначено, що твердження ОСОБА_3 , що зона митного контролю на території вантажного митного комплексу ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ» знаходиться на території Одеського морського порту не відповідає дійсності.

Оскільки товари у контейнері DFSU6060485 не знаходились в зоні митного контролю на території морського порту, то для митних цілей вони не вважаються такими, що перебувають на складі тимчасового зберігання (відповідно до ч.2 ст.210 Митного кодексу України). Тому, на них не розповсюджується визначений ч.1 ст.204 Митного кодексу України загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем (90 календарних днів).

Тобто, товари, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022, мали набути статусу таких, що зберігаються на складі митниці відповідно до вимог частини третьої статті 263 Митного кодексу України та першого робочого дня після закінчення строків їх перебування в зоні митного контролю посадова особа митниці, до обов`язків якої входить здійснення контролю цих строків, службовою запискою інформує господарську службу про необхідність їх розміщення на склад митниці.

Враховуючи наведене, комісія пропонувала застосувати до старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

25 липня 2022 року Одеська митниця прийняла наказ №306 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 та утворення дисциплінарної комісії» (а.с.69).

14.07.2022 ОСОБА_1 скерував до дисциплінарної комісії пояснення (а.с.115-117) у яких зазначав, що відповідно до Закону України від 24.03.2022 №2142-IX, з 06.04.2022 зупинився перебіг строку, що визначений ч.1 ст.204 Митного кодексу України, відповідно до якого загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів. Вказує, що згідно з ч.3 ст.263 Митного кодексу України, товари набувають у визначеному цією нормою випадку статусу таких, що зберігаються на складі митного органу, незалежно від дій декларанта та/або посадових осіб митного органу.

Матеріали справи містять лист Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту», що скерований на адресу Одеської митниці (вх.№15796/13 від 23.08.2022) (а.с.136), відповідно до якого повідомлено, що адміністрація Одеського морського порту безпосередньо не надає послуг з перевалки та зберігання вантажів, оформлення документів та експорт/ імпорт/ транзит та морські перевезення, оформлення митних декларації, здійснення митно-брокерських операцій, тощо, а здійснює функції відповідно до ст.15 Закону України «Про морські порти України». Таким чином, адміністрація Одеського морського порту не здійснює розміщення товарів до зони митного контролю на території вантажного митного комплексу ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ» та відповідно не несе жодної відповідальності за збереження (пересування) товарів на території зони митного контролю вантажного митного комплексу ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ».

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи відносно старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ОСОБА_1 на адресу в.о. начальника Одеської митниці скерувала подання (а.с.58-68), відповідно до якого пропонувала застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

При цьому, з 8 членів комісії «за» проголосували 4, у т.ч. голова дисциплінарної комісії.

Одеська митниця прийняла наказ №862-о від 02.09.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » (а.с.9), відповідно до якого дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи за результатами дисциплінарного провадження, порушеного наказом Одеської митниці від 06.07.2022 №306 (зі змінами) стосовно старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці Віталія Бацелі, встановлено, що в його діях під час виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів, що переміщувались у контейнері DFSU6060485 за МД №500020/2022/006085 від 09.03.2022, наявні наступні порушення:

частини третьої статті 263 Митного кодексу України в частині невжиття заходів щодо набуття товарами статусу таких, що зберігаються на складі митниці, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022;

підпункту 5.1.3 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2012 за №1097/21409, в частині не інформування управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці, з ненаданням товаросупровідних документів, про необхідність розміщення на склад митниці товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, та строк перебування яких в зоні митного контролю закінчився;

пункту 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці в частині нездійснення контролю за дотриманням суб`єктом ЗЕД установленого законодавством порядку переміщення товарів через митний кордон України;

пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недотримання вимог щодо сумлінного, компетентного результативного та відповідального виконання своїх посадових обов`язків, проявлення ініціативи, а також недопущення ухилення від прийняття рішень;

пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недопущення невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків.

Відповідно до зазначеного, наказано: «За неналежне виконання пункту 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці, що призвело до порушення вимог частини третьої статті 263 Митного кодексу України, пункту 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці, пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ОСОБА_1 . Підстава; подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи від 25.08.2022 №7.10-25/1035, матеріали дисциплінарної справи, пояснення ОСОБА_1 від 14.07.2022 б/н.».

Вважаючи спірний наказ №862-о від 02.09.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » протиправним, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади дисциплінарної відповідальності державних службовців визначено Законом України «Про державну службу».

Так, відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

За приписами п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарним проступком, зокрема, є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування визначено у статті 66 Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.1 ст.66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

За приписами ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Частинами 1 та 2 статті 68 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): 1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії; 2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Згідно з ч.10 ст.69 Закону України «Про державну службу» результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про державну службу», порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

На виконання приписів вказаної норми ст.71 Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі - Порядок №1039), яким визначено процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Приписами п.4 Порядку №1039 передбачено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Згідно з п.5 Порядку №1039 строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Пунктом 7 Порядку №1039 встановлено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Відповідно до п.8 Порядку №1039 дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія). Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення. Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Відповідно до п.33 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Абзацом 1 пункту 34 Порядку №1039 передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення визначено статтею 74 Закону України «Про державну службу».

Так, відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Частиною 1 статті 77 Закону України «Про державну службу» визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Згідно з ч.2 ст.77 Закону України «Про державну службу» у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Щодо суті порушень, за вчинення яких, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає таке.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків. Так, складовими дисциплінарного проступку є дії або бездіяльність працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) та порушенням або ж неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність складу дисциплінарного проступку.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Отже, наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку, а також обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що на думку відповідача, об`єктивна сторона дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , полягає у тому, що він неналежно виконував обов`язки, передбачені:

частиною третьою статті 263 Митного кодексу України в частині невжиття заходів щодо набуття товарами статусу таких, що зберігаються на складі митниці, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022;

підпункту 5.1.3 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2012 за №1097/21409, в частині не інформування управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці, з ненаданням товаросупровідних документів, про необхідність розміщення на склад митниці товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, та строк перебування яких в зоні митного контролю закінчився;

пункту 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці в частині нездійснення контролю за дотриманням суб`єктом ЗЕД установленого законодавством порядку переміщення товарів через митний кордон України;

пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недотримання вимог щодо сумлінного, компетентного результативного та відповідального виконання своїх посадових обов`язків, проявлення ініціативи, а також недопущення ухилення від прийняття рішень;

пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недопущення невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків.

Так, відповідно до ч.3 ст.263 Митного кодексу України, товари, які протягом 30 днів з дня доставлення їх у митний орган призначення не поміщені у митний режим або не розміщені на складі тимчасового зберігання чи складі митного органу, набувають статусу таких, що зберігаються на складі митного органу.

Визначення митниці призначення, в свою чергу, наводиться у п.1.2 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066 (далі Порядок №1066), а саме, митниця відправлення - будь-який митний орган України, з якого починається переміщення всієї кількості товарів або їх частини, що перебувають під митним контролем; митниця призначення - будь-який митний орган України, в якому закінчується переміщення всієї кількості товарів або їх частини, що перебувають під митним контролем.

В свою чергу, порядок №1066 регламентує дії посадових осіб митних органів, перевізників, декларантів або уповноважених ними осіб під час здійснення контролю за переміщенням товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу юридичними та фізичними особами незалежно від виду транспорту, крім товарів, що переміщуються стаціонарними засобами транспортування (трубопроводи та лінії електропередачі) без застосування заходів гарантування, у: 1) вантажних відправленнях; 2) супроводжуваному багажі; 3) несупроводжуваному багажі; 4) ручній поклажі.

Отже, з огляду на вищенаведені норми, суд відхиляє твердження позивача, що митний пост «Одеса-порт» не є митницею призначення з огляду на відсутність переміщення товарів, враховуючи на відсутність контролю за переміщенням товарів між двома митними органами у спірних правовідносинах.

Щодо розміщення товарів на складі тимчасового зберігання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.210 Митного кодексу України, товари, вивантажені з судна в зону митного контролю на території морського, річкового порту, для митних цілей вважаються такими, що перебувають на складі тимчасового зберігання. При цьому договір на зберігання товарів не вимагається.

В свою чергу, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1546-р, «Про межі території морського порту Одеса» визначено межі території морського порту Одеса, серед яких й земельна ділянка площею 31,1621 га за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Хаджибейська дорога, 4 (місцезнаходження ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ»).

Відповідно до п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку

Відповідно до п.14 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, зона митного контролю - місце, визначене митними органами в пунктах пропуску через державний кордон України або в інших місцях митної території України, в межах якого митні органи здійснюють митні формальності.

Так, наказом Південної митниці Державної митної служби України від 30.09.2011 за № 987 на території ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ» створено зону митного контролю.

Як зазначено позивачем, не заперечується відповідачем та слідує з матеріалів службового розслідування, товар, що розміщувався у контейнері DFSU6060485, вивантажений за місцезнаходженням ТОВ «ЄВРОТЕРМІНАЛ», а відтак суд доходить до висновку, що товари, що перебували у контейнері DFSU6060485 вважаються такими, що перебували на складі тимчасового зберігання.

Отже, розміщення товарів, що перебували у контейнері DFSU6060485 на складі тимчасового зберігання, виключає застосування приписів ч.3 ст.263 Митного кодексу України, щодо набуття ними статусу таких, що зберігаються на складі митного органу.

Більш того, згідно з ч.1 ст.204 Митного кодексу України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.

До закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути:

1) задекларовані до відповідного митного режиму; або

2) передані відповідному митному органу для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або

3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або

4) вивезені за межі митної території України (ч.4 ст.204 Митного кодексу України).

Відповідно до п.25 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Відповідно до п.3.1. Порядку №1066, для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що ввозяться на митну територію України (незалежно від того здійснюватиметься транзитне переміщення товарів чи випуск товарів у відповідний митний режим відбуватиметься безпосередньо у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України) юридичними або фізичними особами незалежно від виду транспорту у: 1) вантажних відправленнях; 2) супроводжуваному багажі; 3) несупроводжуваному багажі; 4) ручній поклажі, як ДКПТ може використовуватися попередня митна декларація (далі - ПД), подана до митного органу на паперовому носії або у формі електронного документа (далі - ЕПД). ПД на паперовому носії супроводжується її електронною копією. ПД або ЕПД не подається у разі, якщо випуск товарів здійснюватиметься у пункті пропуску у випадку, визначеному частиною сьомою статті 365 Митного кодексу України.

Проте, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», який набрав чинності 05.04.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановляє, окрім іншого, у Митному кодексі України у розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення", установити, що тимчасово, на період до припинення чи скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, зупиняється перебіг строків, визначених частиною четвертою статті 45, частиною другою статті 46, частиною четвертою статті 48, статями 55, 125, 204, 240, частиною шостою статті 244, частиною тринадцятою статті 264, частиною другою статті 269, частинами п`ятою і шостою статті 299, частиною восьмою статті 313, частиною четвертою статті 321, частиною шостою статті 334 цього Кодексу.

Отже, тимчасовий строк тимчасового зберігання товарів, що перебували у контейнері DFSU6060485 під митним контролем на момент спірних правовідносин не сплив.

З огляду на те, що до товарів, що перебували у контейнері DFSU6060485 не підлягає застосування приписи ч.3 ст.263 Митного кодексу України щодо набуття ними статусу таких, що зберігаються на складі митного органу, суд вважає, що застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за порушення цієї норми є таким, що не відповідає приписам ст.2 КАС України в частині прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо зазначених порушень позивачем підпункту 5.1.3 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2012 за №1097/21409 (далі Порядок №627), в частині не інформування управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці, з ненаданням товаросупровідних документів, про необхідність розміщення на склад митниці товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, та строк перебування яких в зоні митного контролю закінчився, суд зазначає таке.

В першу чергу, суд відхиляє твердження позивача відносно того, що згідно з ч.3 ст.263 Митного кодексу України, товари набувають у визначеному цією нормою випадку статусу таких, що зберігаються на складі митного органу, незалежно від дій декларанта та/або посадових осіб митного органу з огляду на приписи Порядку №627 де визначений порядок дій посадових осіб митного органу про необхідність розміщення товарів на склад Митниці.

Відповідно до п.5.1.3 Порядку №627, для організації переміщення на склад Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у підпунктах 4.1.4, 4.1.5 пункту 4.1 та підпункті 4.2.11 пункту 4.2 розділу IV цього Порядку (крім товарів, що переміщувались через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях), першого робочого дня після закінчення строків їх перебування в зоні митного контролю посадова особа митниці, до обов`язків якої входить здійснення контролю цих строків, службовою запискою інформує господарську службу про необхідність їх розміщення на склад Митниці.

Обов`язковому переданню на склад Митниці (крім валютних цінностей та дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) підлягають (п.4.1 Порядку №627):

товари, транспортні засоби комерційного призначення, граничний строк перебування яких під митним контролем на території зони митного контролю, установлений статтею 321 Кодексу, закінчився, а також товари, що переміщуються через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях, які зберігаються під митним контролем протягом строків, установлених статтею 233 Кодексу (п.4.1.4 Порядку №627);

товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перебувають під митним контролем і за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення граничних строків, установлених статтею 199 Кодексу (п.4.1.5 Порядку №627).

На складах Митниці можуть зберігатися товари, які відповідно до положень статті 263 Кодексу набули статус таких, що зберігаються на складі Митниці (п.4.2.11 Порядку №627).

Згідно з ч.4 ст.321 Митного кодексу України, граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Відповідно до ч.1 ст.199 Митного кодексу України, граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

З огляду на наведені приписи та врахування вищенаведеного, суд не вбачає обов`язкового переданню на склад Митниці товарів, що розташовані у контейнері DFSU6060485 на момент спірних правовідносин.

Також, суд погоджується з твердженням позивача, що відповідно до приписів п.5.1.3 Порядку №627, саме посадова особа митниці, до обов`язків якої входить здійснення контролю зазначених строків, службовою запискою інформує господарську службу про необхідність їх розміщення на склад Митниці та враховує, що відповідно до наказу Одеської митниці №21-аг від 20.08.2021 «Про визначення відповідальних осіб по Одеській митниці» (а.с.10-11), ОСОБА_1 не входить до кола відповідальних осіб по Одеській митниці за дотриманням строків зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем, а відтак й застосування до нього відповідальності у зв`язку з порушенням п.5.1.3 Порядку №627 є таким, що не відповідає принципу верховенства права.

У зв`язку з недоведеністю Одеською митницею порушення позивачем вимог приписів частини третьої статті 263 Митного кодексу України в частині невжиття заходів щодо набуття товарами статусу таких, що зберігаються на складі митниці, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485 і по яких сплинув строк декларування 27.03.2022 та підпункту 5.1.3 Порядку №627 в частині не інформування управління адміністративно-господарської діяльності Одеської митниці, з ненаданням товаросупровідних документів, про необхідність розміщення на склад митниці товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, та строк перебування яких в зоні митного контролю закінчився, суд вважає, що й порушення пункту 1 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці в частині нездійснення контролю за дотриманням суб`єктом ЗЕД установленого законодавством порядку переміщення товарів через митний кордон України, пункту 3.6 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недотримання вимог щодо сумлінного, компетентного результативного та відповідального виконання своїх посадових обов`язків, проявлення ініціативи, а також недопущення ухилення від прийняття рішень та пункту 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затвердженого наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, в частині недопущення невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків не мають місця у спірних правовідносинах.

Суд враховує, що за висновками Європейського суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Так, на думку Європейського суду з прав людини, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад. Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог чинного законодавства, здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, яку висловлено у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірного наказу відповідач не навів, натомість такий прийнято лише з формальних підстав. Зазначене не спростовано відповідачем в процесі розгляду та вирішення даної справи.

З урахуванням встановлених обставин та вищевказаних норм чинного законодавства, суд вважає, що відповідачем не доведено суду належними, допустимими та достатніми доказами факт невиконання або неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, як об`єктивної сторони дисциплінарного проступку. Вказане свідчить про безпідставне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, на переконання суду, підставою для винесення спірного наказу слугували виключно припущення, в основу яких не було покладено жодного належного та достатнього доказу, які б підтверджували вчинення позивачем зазначених дисциплінарною комісією порушень.

В свою чергу, суд позбавлений можливості надати оцінку діям чи бездіяльності ОСОБА_1 щодо можливого затягування процедури розмитнення товарів, які попередньо переміщувались в контейнері DFSU6060485, зокрема щодо не проведення огляду товарів, про необхідність пред`явлення яких повідомлено декларанта, оскільки у даному випадку підлягають оцінці, у контексті спірних правовідносин, саме виявлені Одеською митницею порушення ОСОБА_1 , що знайшли своє відображення під час дисциплінарного провадженні та, відповідно, у спірному наказі.

Отже, оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90 КАС України, суд доходить до переконання про те, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини фактичної дійсності з`ясував неповно, не взяв до уваги усіх суттєвих поза розумним сумнівом аспектів, котрі здатні вплинути на міру відповідальності особи, унаслідок чого подія вчинення заявником дисциплінарного проступку підлягає кваліфікації у якості недоведеної.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону було надано Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі №826/1647/16, де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність факту порушення власних прав та інтересів приватної особи.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян ( ОСОБА_5 ) проти Вірменії), вичерпно реалізував діючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав розгорнуту оцінку усім юридично значимим факторам та обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; у достатньому поза розумним сумнівом обсязі виклав власні міркування та мотиви тлумачення змісту норм права, оцінки обставин спору та доводів сторін.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності без належного урахування його вини, а відтак наявні підстави для скасування оскаржуваного наказу як протиправного.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією №1768-6293-0244-7964 від 10.09.2022 (а.с.8), а відтак на користь позивача підлягає стягненню з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань сума сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 120, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » № 862-о від 02.09.2022.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач Одеська митниця (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд.21-А, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА