Справа № 620/4190/22
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/4190/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заяць О.В.,

за участю секретаря Кошка І.Ю.,

представника позивача Кашуби М.О.,

представника відповідача Дарди О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить:

1. скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 року № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

2. скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

від 10.06.2022 року № 274 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.І ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

3. ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

4. стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.06.2022 року до дня поновлення на посаді;

5. постанову в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не порушував вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції. Вважає, що перевірка носила формальний характер, неповно відображала об`єктивність, а також зібрана інформація містить неправдиві дані. Вказав, що при проведенні дисциплінарного провадження допущено істотні порушення закону. Також позивач зазначив, що він перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області (смт Ріпки) і рапорт щодо призначення на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенцїї Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області не писав, не бачив і не ознайомлювався.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позов просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що матеріалами службового розслідування повно та вірно встановлено факти грубого порушення позивачем службової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України в період з 06.03.2022 по 11.04.2022 дільничним офіцером поліції сектора дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що стало підставою для видання оскаржуваних позивачем наказів ГУНП в Чернігівській області про звільнення позивача зі служби в поліції, які були видані у відповідності до вимог законодавства, в межах наданих повноважень та в спосіб, визначений Законом.

У відповіді на відзив позивач заперечував щодо доводів відповідача та просив задовольнити позовні вимоги, додатково вказавши, що у поясненні не зазначена конкретна дата та підстави призначення на посаду ДОП СДОП ЧРУП ОСОБА_1 А також зазначив, що з наказом про призначення на посаду ДОП СДОП ЧРУП його ознайомлено не було.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити, представник відповідача заперечував щодо позову та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області.

07 квітня 202 року начальником Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковником поліції Олегом Калитою начальнику ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт про факти безпідставної відсутності на службі станом на 02.04.2022 та залишення без дозволу меж Чернігівського гарнізону поліцейськими ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, в тому числі позивачем /а. с. 16/.

За фактами, викладеними в рапорті полковника поліції Калити, наказом ГУНП в Чернігівській області від 12.04.2022 № 528 було призначено службове розслідування /а. с. 14/.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.04.2022 № 528 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію /а. с. 14/.

Відповідно до висновку службового розслідування за відомостями, викладеними у рапорті начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Олега Калити від 11.05.2022 за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, присяги Працівника поліції, у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України в період з 06 березня 2022 року по 11 квітня 2022 року, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_3) підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції /а. с. 20-24/.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції /а. с. 15/.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 274 о/с по особовому складу лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_3), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, 14 червня 2022 року, з виплатою компенсації за 12 діб невикористаної щорічної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2022 році, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» /а. с .11/.

Вважаючи, вказані накази Головного управління Національної поліції в Чернігівській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на посаді в органах поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

В силу частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

Суд вказує, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належними доказами.

Адміністративний суд у силу вимог ч. 2 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Отже, вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає дотримання порядку проведення службового розслідування та з`ясування наявності складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Дослідивши матеріали справи, суд вказує, що ОСОБА_1 перебував на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу від 16.09.2021 № 304 о/с.

Відповідно до вказаного наказу на підставі статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_1 , який прибув з Національної академії внутрішніх справ, призначено поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП /а. с. 115/.

Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу від 11.03.2022 № 110 о/с капрала поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_3) призначено дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши його з посади поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, з 06 березня 2022 року /а. с. 92/.

Вказаний наказ виданий на підставі рапорту позивача від 01.03.2022.

Проте, суд вказує, що відповідно до наданої представником позивача копії довідки навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ від 09.03.2022 № 28-120 щодо завершення навчання у 2022 році, позивач лише 05.03.2022 згідно з наказом Національної академії внутрішніх справ № 255 від 05.03.2022 завершив навчання та отримав диплом серії НОМЕР_1 (реєстраційний № 120/2022) /а. с. 114, 116-122/.

Також позивач вказав про те, що рапорт щодо призначення на посаду дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП він не писав, а відповідачем вказаного рапорту до суду не надано.

Крім того, відповідно до пояснення від 29.04.2021, наданого ОСОБА_2 , останній зазначив, що в проміжок часу з кінця березня до початку квітня ОСОБА_1 був призначений на посаду ДОП СДОП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області /а. с. 19/.

При цьому, необхідно вказати, що в поясненні не зазначено конкретну дату та підстави призначення на вказану посаду.

Докази щодо ознайомлення позивача з наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу від 11.03.2022 № 110 о/с про його призначення дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, у матеріалах справи відсутні.

Також суд вказує, що у матеріалах справи є лист Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 25.10.2022 № 2321/124/20/01-2022, в якому повідомлено, зокрема, про те, що документи, які стали підставою призначення ОСОБА_1 на посаду згідно з наказом ГУНП області від 11.03.2022 № 110 о/с, в тому числі в електронному вигляді, знищені у зв`язку з активними бойовими діями, які велись у березні 2022 року на території та поблизу міста Чернігова в рамках повномасштабної військової агресії російської федерації проти України. У зв`язку з цим, надати їх на адресу ГУНП в Чернігівській області управління кадрового забезпечення не має можливості. Крім того, зважаючи на вищезгадані обставини, ОСОБА_1 після підписання наказу ГУНП проінформований про призначення на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції засобами телефонного зв`язку співробітниками кадрового підрозділу Чернігівського РУП ГУНП. Повідомити останнього про факт призначення іншим способом у березні 2022 року було неможливо /а. с. 131/.

Проте належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо вказаних в листі обставин, а саме доказів, які підтверджують знищення документів стосовно призначення ОСОБА_1 на посаду згідно з наказом ГУНП області від 11.03.2022 № 110 о/с відповідачем до суду не надано, як не надано і доказів щодо повідомлення позивача про призначення на посаду засобами телефонного зв`язку.

Відповідно до першої та другої частин статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку про протиправність та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.03.2022 № 110 о/с в частині призначення капрала поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, а відтак і про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, а також скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 274 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Враховуючи, що оскаржувані накази підлягають скасуванню, то позивача необхідно поновити на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

При ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 (наступний день після звільнення) до 03.11.2022 (дата ухвалення рішення суду).

Суд звертає увагу, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 17.06.2022 № 335/124/21/01-2022 розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з розрахунку календарних днів становить 436,78 грн, а його середньомісячне грошове забезпечення - 12884,99 грн /а. с. 27/.

Враховуючи, що 14 червня 2022 року було останнім робочим днем позивача, за який йому мало бути нараховано та виплачено грошове забезпечення відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про грошове забезпечення позивача за період з 01.03.2022 до 14.06.2022 /а. с. 28/, тому стягненню підлягає сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 до 03.11.2022 у розмірі 62 022,76 грн (142 дні вимушеного прогулу * 436,78 грн середньоденного грошового забезпечення).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12 884,99 грн підлягає негайному виконанню.

Судом враховується, що у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.03.2022 № 110 о/с в частині призначення капрала поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 274 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 до 03.11.2022 у розмірі 62 022,76 грн.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12 884,99 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст рішення суду виготовлено 11 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Заяць