Справа № 400/4130/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 р. № 400/4130/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Величка А.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд 3, пов. 2, м. Харків, 61022,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі - відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2022 року №76 про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності ОСОБА_1 з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року наборщиком машиністом 5 розряду в Цюрупинській типографії, що становить 01 років 10 місяців 28 днів;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити і виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 01.07.2022 року.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона 01.07.2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 08.07.2022 року №76 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відмова обґрунтована тим, що у позивачки відсутній страховий стаж, передбачений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У вказаному рішенні зазначено, що не зараховано до страхового стажу позивачки період її роботи з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року наборщиком машиністом 5 розряду в Цюрупинській типографії, оскільки у трудовій книжці позивачки міститься виправлення, а саме у даті наказу про прийняття. Тому підстави для зарахування до страхового стажу періоду роботи у вищезазначеній організації згідно із записами трудової книжки відсутні. Із вказаним рішення позивачка не погоджується, зазначає, що працівник не може відповідати за правильність оформлення документів на підприємстві та неналежний порядок ведення і заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 13.09.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/4077/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.09.2022 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 01.07.2022 року позивачка звернулася із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. 08.07.2022 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто заяву від 01.07.2022 року та додані до неї документи та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №76, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону № 1058. Оскільки заяву про призначення пенсії від 01.07.2022 року розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та саме ним вирішувалось питання одо наявності/відсутності підстав для зарахування періодів роботи до страхового стажу, а Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області лише забезпечило формування електронної пенсійної справи, то й у вимозі про зарахування періодів роботи до страхового стажу Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області є неналежним Відповідачем. Щодо вимоги про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 вказав, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсії громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивачки. Виключними дискреційними повноваженнями наділені органи Пенсійного фонду України на прийняття рішень з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку).

12.10.2022 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_1 01.07.2022 року звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком. 08.07.2022 року за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто заяву позивачки від 01.07.2022 року. Вказав, що вік позивачки на момент звернення становив 60 років, а страховий стаж - 27 років 07 місяців 20 днів. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком післяд осягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року, оскільки у трудовій книжці є виправлення в даті наказу про прийняття. Враховуючи вищезазначене, позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.07.2022 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року№ 1058-ІУ (надалі - Закон № 1058).

Станом на дату звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком позивачці виповнилось 60 років.

З урахуванням Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивачки про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.07.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 08.07.2022 року №76 про відмову позивачці в призначенні пенсії за віком, обґрунтоване тим, що у позивачки відсутній страховий стаж, передбачений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У вказаному рішенні зазначено, що не зараховано до страхового стажу позивачки період її роботи з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року наборщиком машиністом 5 розряду в Цюрупинській типографії, оскільки у трудовій книжці позивачки міститься виправлення, а саме у даті наказу про прийняття.

Не погодившись з прийнятим Головним управлінням ПФУ в Харківській області рішенням від 08.07.2022 року №76, позивачка оскаржила рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальним органом Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 року, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років.

Також, згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону 1058- IV підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Пунктом 2.4 Інструкції передбачено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу або звільнення виконуються акуратно. У разі виявлення неправильного або неточного запису виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис, про що окремо зазначається у трудовій книжці.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162.2.10.

Як встановлено з трудової книжки ОСОБА_1 , у відповідності до запису за № 2 позивачка 30.07.1981 року прийнята на посаду наборщиком машиністом 5 розряду в Цюрупинській типографії згідно наказу №45 від 30.07.1981 року.

Підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року стало те, що в трудовій книжці запис про прийняття на роботу містить виправлення, а саме виправлення у даті наказу про прийняття позивачки.

Вивчивши копію трудової книжки позивачки, судом встановлено, що запис про прийняття позивачки містить виправлення, а саме виправлення у даті наказу про прийняття (останні дві цифри "81" наведені двічі кульковою ручкою і написані з нахилом, бо не вмістилися у графу).

Із наданої суду копії трудової книжки позивачки не вбачається суттєвих недоліків щодо зазначення спірного періоду роботи позивачки.

Суд зауважує, що підставою як для призначення пенсії, так і для її перерахунку, у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Більше того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивачку права на включення спірного періоду роботи до її страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018р. у справі № 677/277/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, трудовою книжкою ОСОБА_1 підтверджено період роботи позивачки в Цюрупинській типографії з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо вказаного періоду роботи позивачки відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2022 року №76 та зобов`язання зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії період роботи позивачки у в Цюрупинській типографії з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити і виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 01.07.2022 року, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених законом заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2022 року №76, судом на захист порушеного права позивачки зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу незараховані періоди роботи, що дає право на призначення пенсії.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення перерахунку пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд з метою ефективного та повного захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 01.07.2022 року з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 14099344) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.07.2022 року №76 про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності ОСОБА_1 з 30.07.1981 року по 27.06.1983 року наборщиком машиністом 5 розряду в Цюрупинській типографії, що становить 01 років 10 місяців 28 днів.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.076.2022 року.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 грн.

7. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко