Справа № 160/4407/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2022-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року Справа № 160/4407/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Лісенко К.В.,
представника відповідача: Борисенка А.О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
11.03.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ №207 о/с від 28 лютого 2022 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення слідчого слідчого відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого слідчого відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 28 лютого 2022 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.02.2022 року у зв`язку із незаконним звільненням.
Також позивачем у позовній заяві висловлено клопотання про допущення рішення суду до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача з посади слідчого слідчого відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення. Так, 26.02.2022р., у зв`язку з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» за наказом керівництва, отримавши спец.засоби, бронежилет, каску, закріплену вогнепальну зброю та автоматичну зброю, позивач заступив на службу та виконував свої службові обов`язки у повному обсязі, здійснюючи охорону адміністративної будівлі відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області). Приблизно о 16:00 годині 26.02.2022 року позивач знаходився на першому поверсі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області біля чергової частини, здійснюючи службу без порушень чинного законодавства, коли до нього підійшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковник поліції ОСОБА_2 та сказав позивачеві про низьку якість несення ним служби, а в подальшому, з невідомих позивачеві причин, віддав наказ про його роззброєння, наказавши черговому ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відібрати у позивача посвідчення, спеціальний жетон поліцейського, вогнепальну, автоматичну зброю та спец.засоби і відправити позивача до дому, на що позивач заперечив, однак, ОСОБА_2 та присутній поряд заступник начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, майор поліції ОСОБА_4 наполягали на виконанні наказу начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після чого позивач передав вогнепальну та автоматичну зброю і патрони до неї, каску, бронежилет, спеціальний жетон поліцейського №0147078, посвідчення поліцейського ДНП №019237 від 08.07.2019, черговому ВП № 1 ОСОБА_3 , а начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 наказав позивачеві залишити підрозділ. Водночас, в період з 23.02.2022р. позивач був тимчасово непрацездатним, що підтверджується відповідними медичними довідками, про що 23.02.2022р. доповідав начальнику ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 . Крім того, відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позаяк ОСОБА_1 не було ознайомлено ані з наказом про призначення службового розслідування, ані з висновком за результатами його проведення, а також не надано можливості подавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій; подавати документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлення з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування тощо, що є порушенням позивача права на захист та вимог ст. ст. 14, 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут НПУ). Також позивача не було ознайомлено з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому йому не відомо на яких підставах до нього застосовано такий вид дисциплінарного стягнення. При цьому, на думку позивача, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, зокрема, те, що діючих дисциплінарних стягнень позивач не має, а службові обов`язки ним виконувалися у повному обсязі. Натомість, відповідач, при застосуванні такого заходу дисциплінарного стягнення як звільнення (самого суворого виду стягнення із можливих), обмежився лише загальним посиланням на вчинення позивачем начебто якогось порушення службової дисциплін, проте, оскаржуваний наказ не містить обґрунтування необхідності застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення. У зв`язку із незаконним звільненням позивача його має бути поновлено на займаній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4407/22 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 18.04.2022 року та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії такої ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Також цією ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», а клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково, витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області: інформацію та докази на її підтвердження щодо ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №207 о/с від 28 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 та з наказом про початок та підстави проведення службового розслідування, на підставі якого видано цей наказ; завірені належним чином копії матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видачі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №207 о/с від 28 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 ; довідку про розмір середньомісячного та середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 та їх розрахунок, у задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.
05.04.2022 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 року у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зупинення провадження у справі №160/4407/22 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2022 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №160/4407/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.06.2022 року о 13:00 год.
Також, вищезазначеною ухвалою суду повторно витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області докази у справі, а саме: інформацію та докази на її підтвердження щодо ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №207 о/с від 28 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 та з наказом про початок та підстави проведення службового розслідування, на підставі якого видано цей наказ; завірені належним чином копії матеріалів службового розслідування, які стали підставою для видачі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №207 о/с від 28 лютого 2022 року про звільнення ОСОБА_1 ; довідку про розмір середньомісячного та середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 та їх розрахунок.
24.05.2022 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що звільнення позивача відбулося за наявності на те законних підстав та з дотриманням встановленої чинним законодавством процедури, оскільки матеріалами проведеного службового розслідування було встановлено, що до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 про те, що 26.02.2022р. в умовах воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №64/2022, слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_1, заступивши на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, під час введеного воєнного стану в Україні, залишив без нагляду заряджену автоматичну вогнепальну зброю, чим порушив вимоги Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затверджену наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, та своїми діями поставив під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку із чим начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковником поліції ОСОБА_2 було прийнято рішення про відсторонення позивача від несення служби та наказано останньому здати вогнепальну зброю, службове посвідчення поліцейського, спеціальний жетон та спеціальні засоби, після чого автоматична вогнепальна зброя та набої до неї передані до чергової частини ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Таким чином, аналізуючи матеріали службового розслідування, можна зробити висновок про те, що в діях слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни, недотримання вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ, що виразилось у залишенні 26.02.2022р. без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї в умовах воєнного стану, що поставило під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в той час, як спеціальні юридичні і моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності поліцейського. Водночас, ОСОБА_1 , склавши Присягу працівника поліції, добровільно взяв на себе вищевказані зобов`язання, і був обізнаний, що за порушення цих вимог його буде притягнуто до суворої дисциплінарної відповідальності аж до звільнення зі служби в поліції. Вказана надзвичайна подія за участю позивача стала можливою через його особисту недисциплінованість, відсутність у нього глибокого усвідомлення дисциплінованості й порядності, як одних із головних фахових і людських якостей, нехтування основними обов`язками поліцейського, ігнорування вимог чинного законодавства. Це свідчить про його низькі морально-ділові якості, що, в свою чергу, суперечить інтересам законності та компрометує почесне звання правоохоронця. Отже, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливість притягнення до найсуворішого з видів дисциплінарних стягнень, вчинив діяння, несумісне з його посадою, та можливістю подальшого проходження служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх службових обов`язків.
10.06.2022 року до суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, який призначено на 14.06.2022 року.
Сторони в підготовче судове засідання 14.06.2022 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання підготовче судове засідання було відкладено до 06.07.2022 року о 14:30 год.
У підготовчому судовому засіданні 06.07.2022 року усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у ГУНП у Дніпропетровській області завірений належним чином рапорт начальника Нікопольського РУП ГУНП ОСОБА_5. про обставини, що мали місце 26.02.2022 року стосовно ОСОБА_1 ; докази того, що 26.02.2022 року ОСОБА_1 дійсно заступав на службу з охорони адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП; докази того, що позивач був ознайомлений з призначенням та проведенням щодо нього службового розслідування; докази того, що з позивачем зв`язувалися задля відібрання пояснень в ході службового розслідування, в тому числі телефоном або письмово.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 року викликано для допиту у якості свідків у справі №160/4407/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: ОСОБА_2 , начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області; ОСОБА_4, заступника начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області; ОСОБА_8, чергового Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Крім цього, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 року визнано обов`язковою особисту участь ОСОБА_1 у розгляді адміністративної справи №160/4407/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Також ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2022 року витребувано у ОСОБА_1 додаткові докази у справі, а саме: докази тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 з 23 лютого 2022 року, зокрема, копію відповідного листка тимчасової непрацездатності, а також продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/4407/22 до 09 серпня 2022 року і призначено наступне підготовче судове засідання на 09 серпня 2022 року о 15:00 год.
04.08.2022р. від позивача надішли витребувані ухвалою суду від 06.07.2022р. докази.
Також 04.08.2022р. представником відповідача подано витребувані усною ухвалою суду від 06.07.2022р. докази.
09.08.2022р. від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідка, в якому останній просив викликати для допиту у якості свідка у справі №160/4407/22 ОСОБА_6 , слідчого слідчого відділу Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 року клопотання представника позивача про виклик свідка задоволено, викликано для допиту у якості свідка у справі №160/4407/22 ОСОБА_6 , слідчого слідчого відділу Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також викликано у судове засідання на 06 вересня 2022 року на 14:30год. для допиту у якості свідків у справі №160/4407/22: ОСОБА_6 , слідчого слідчого відділу Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області; ОСОБА_2, начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області; ОСОБА_4, заступника начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та ОСОБА_7 , чергового Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Крім того, ухвалою суду від 09.08.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу №160/4407/22 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 06 вересня 2022 року о 14:30 год.
05.09.2022 року до суду від свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/4407/22, в якому останні просили доручити проведення відеоконференції Марганецькому міському суду Дніпропетровської області.
У судовому засіданні 06.09.2022р. позивач підтримав заявлені свідками клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції і також клопотав про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі №160/4407/22.
Представник відповідача проти задоволення клопотань свідків та позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечував.
У зв`язку із неявкою свідків у судове засідання 21.09.2022р. у розгляді справи оголошено перерву на 28.09.2022р. на 15:00год.
У судовому засіданні 28.09.2022р. допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також оголошено перерву до 04.10.2022р. на 10:00год. у зв`язку із неявкою свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
У судовому засіданні 04.10.2022р. допитано свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Позивач та його представник у судових засіданнях підтримали пред`явлений позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просили повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 07.11.2015р. по 28.02.2022р. ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України, в тому числі з 22.02.2021р. по 28.02.2022р. на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Як свідчать матеріали справи, 26.02.2022р. ОСОБА_1 заступив на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та отримав у зв`язку із цим, зокрема, автоматичну вогнепальну зброю АКМ 74 серії НОМЕР_1 , 120 набоїв калібру 7,62 мм та 4 магазина до нього, що підтверджується відповідними відомостями з Книги видачі й приймання озброєння Відділення поліції №1 Нікопольського РУП, розпочатої 30.092021р., інвентарний №288, витяг з якої долучено до матеріалів справи.
Відповідно до рапорту старшого інспектора ЧЧ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8. від 26.02.2022р., поданого на ім`я начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , 26.02.2022р. слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який перебував на службі по охороні адмін.будівлі ВП №1 за планом «Фортеця», під час воєнного стану, залишив без нагляду належну йому автоматичну зброю АКМ ПИ №4438.
Також 26.02.2022р. начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , т.в.о. заступника начальника - начальником слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом ОСОБА_9 та заступником начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 складено акт про залишення без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї від 26.02.2022р., згідно з яким 26.02.2022р. в умовах воєнного стану в Україні слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , заступивши на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, залишив без нагляду належну йому автоматичну зброю, чим порушив вимоги наказу МВС України від 01.02.2016р. №70 про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, своїми діями поставив під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та залишив адмінбудівлю і на теперішній час на зв`язок не виходить.
Крім того, 26.02.2022р. начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 подано рапорт на ім`я начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 , в якому зазначалося, що 26.02.2022р. в умовах воєнного стану в Україні слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , заступивши на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, залишив без нагляду належну йому автоматичну зброю, чим порушив вимоги наказу МВС України від 01.02.2016р. №70 про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, своїми діями поставив під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку із чим ОСОБА_2 прийнято рішення про відсторонення ОСОБА_1 від несення служби та наказано останньому здати вогнепальну зброю, службове посвідчення поліцейського, спеціальний жетон та спеціальні засоби, після чого останній залишив адмінбудівлю і на теперішній час на зв`язок не виходить. На підставі наведеного, ОСОБА_2 просив призначити проведення службового розслідування.
На підставі вищевказаного рапорту начальником Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5. складено рапорт на ім`я начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , в якому викладено аналогічні обставини щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , що й в рапорті начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , та порушено питання щодо призначення проведення службового розслідування.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №468 «Про організацію проведення службового розслідування» у зв`язку із надходженням до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області рапорту начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 відносно того, що лейтенант поліції ОСОБА_1 , слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, заступивши на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, під час введеного згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. воєнного стану в Україні, залишив без нагляду заряджену автоматичну вогнепальну зброю, чим порушив вимоги Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки обставин, викладених в рапорті начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 , відповідно до вимог Дисциплінарного статуту НПУ та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України і Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018р. №893, призначено проведення службового розслідування за фактами, викладеними у вищезазначеному рапорті, щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , що виразилось у залишенні 26.02.2022р. під час введеного згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. воєнного стану в Україні без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голови комісії - начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , членів дисциплінарної комісії - т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого відділення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , старшого інспектора СКЗ Нікопольського РУП капітана поліції ОСОБА_11 , старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_12 , старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_13 .
Відповідно до акта про відмову надати пояснення від 28.02.2022р., складеного старшим інспектором СКЗ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та т.в.о. заступника начальника - начальника слідчого відділення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , 28.02.2022р. старшим інспектором СКЗ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 було здійснено телефонний дзвінок слідчому слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 за номером телефону НОМЕР_2 та запропоновано прибути до ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де надати письмові пояснення в ході проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №468, за фактами, викладеними у рапортах начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , що мало місце 26.02.2022р., однак, старший лейтенант ОСОБА_1 від прибуття та надання письмових пояснень відмовився; останньому було запропоновано пояснити причини неприбуття та усно пояснити причини залишення без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї під час несення служби, проте, старший лейтенант ОСОБА_1 повідомив, що не бажає надавати будь-які пояснення з даного приводу.
За наслідками проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок, затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 28.02.2022р., відповідно до якого проведеним службовим розслідуванням встановлено, що слідчий слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , заступивши на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, під час введеного воєнного стану в Україні, залишив без нагляду заряджену автоматичну вогнепальну зброю, чим порушив вимоги Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затверджену наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, та своїми діями поставив під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку із чим начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковником поліції ОСОБА_2 було прийнято рішення про відсторонення від несення служби лейтенанта поліції ОСОБА_1 та наказано останньому здати вогнепальну зброю, службове посвідчення поліцейського, спеціальний жетон та спеціальні засоби. При цьому, в ході службового розслідування опитати слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУРШ лейтенанта поліції ОСОБА_1 не виявилося можливим, оскільки останній на зв`язок не виходить. Таким чином, враховуючи наявні матеріали службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в діях слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, що виразилось у залишенні 26.02.2022 року без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї в умовах воєнного стану, що поставило під загрозу безпеку адміністративної будівлі відділення поліції №1 Нікопольського РУП, у зв`язку із чим дисциплінарною комісією запропоновано факти, викладені у рапорті начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 , щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , що виразилось у залишенні 26.02.2022р. без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї в умовах воєнного стану, що поставило під загрозу безпеку адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, визнати такими, що знайшли своє підтвердження і в діях слідчого слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 склад дисциплінарного проступку вважати встановленим, у зв`язку із чим, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, що виразилось у самовільному залишенні місця несення служби у ніч з 25.02.2022р. на 26.02.2022р. в умовах воєнного стану, тобто вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та як наслідок підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №298к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 » за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, п.п.6 п.10 Розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, що виразилось у залишенні 26.02.2022р. без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї в умовах воєнного стану, що поставило під загрозу безпеку адміністративної будівлі відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП, тобто вчиненні дій, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, та, як наслідок, підривають довіру до нього, як до носія влади та до поліції в цілому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, до слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №207 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4) слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 28.02.2022 року.
При цьому, судом також встановлено, що у період з 23.02.2022р. по 04.03.2022р. ОСОБА_1 перебував на лікарняному у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності, що підтверджується наданим позивачем Інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я від 23.03.2022р. та від 28.02.2022р. (медичними висновками №65АВ-7РА4-К5Р4-СЕР9 від 23.02.2022р. (період непрацездатності з 23.02.2022р. по 28.02.2022р.) та №М285-ХЕКА-ВААР-Е649 від 28.02.2022р. (період непрацездатності з 28.02.2022р. по 04.03.2022р.)
Не погодившись з вищевказаним наказом відповідача та вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 6 статті 43 Конституції України встановлено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).
Основні обов`язки поліцейського визначено статтею 18 Закону №580-VIII.
Так, ч.1 ст.18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
При цьому, ч.2, ч.3 ст.77 Закону №580-VIII передбачено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут НПУ).
Частинами 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України.
Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно з ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частинами 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту НПУ Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Частинами 1-2 статті 15 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
При цьому, п.1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до п.2, п.3 розділу V Порядку №893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Водночас, ч.ч.1-4 ст.16 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Згідно з п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 7 розділу V Порядку №893 встановлено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Абзацом 1 пункту 8 розділу V Порядку №893 передбачено, що за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.
Абзацом 1 пункту 14 розділу V Порядку №893 встановлено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
При цьому, ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Так, відповідно до ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Згідно з ч.3 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Наведеній нормі Дисциплінарного статуту НПУ кореспондують приписи п.17 розділу V Порядку №893, якими передбачено, що факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
При цьому, ч.ч.6-9 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ встановлено, що у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.
Відповідно до ч.10 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
За приписами п.п.1, 2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з ч.2, ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до п.1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Так, ч.ч.4,5 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
За приписами ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.
Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.
При цьому, службове розслідування має відбуватися за чітко встановленою законом процедурою, в тому числі із забезпеченням права поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, на захист що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій в порядку приписів ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ.
Також з аналізу ст.1 Дисциплінарного статуту НПУ слідує, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні службової дисципліни та означає недотримання поліцейським Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів, Присяги поліцейського та наказів керівників.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Як встановлено судом, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування, згідно з яким в ході проведення цього службового розслідування підтверджено, що в діях слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пункту 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НПУ, вимог Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70, що виразилось у залишенні 26.02.2022 року без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї в умовах воєнного стану, що поставило під загрозу безпеку адміністративної будівлі відділення поліції №1 Нікопольського РУП.
Так, відповідно до п.3 розділу ІV Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016р. №70 (далі - Інструкція №70), у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку; автомат носити на автоматному ремені в положенні «на плечі», «на грудях», «на ремні», «за спиною».
Згідно з п.п.6 п.10 розділу І Інструкції №70 категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам
За приписами п.11 розділу І Інструкції №70 особа, яка допустила порушення заходів безпеки при поводженні зі зброєю, відповідає в установленому законодавством порядку.
З дослідженого судом висновку службового розслідування слідує, що під час службового розслідування не було встановлено конкретного місця, в якому позивач нібито залишив 26.02.2022 року без нагляду заряджену автоматичну вогнепальну зброю, а також жодних обставин, за яких відбулося вказане порушення.
Також не зазначено вищевказаних обставин (конкретного місця залишення позивачем без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї та обставин, за яких це відбулося) ані в рапорті начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 щодо можливого порушення службової дисципліни слідчим слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який став підставою для призначення проведення службового розслідування щодо позивача, ані в рапорті начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , поданому на ім`я начальника Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції ОСОБА_5 , ані в рапорті старшого інспектора ЧЧ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , поданому на ім`я начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , як особою, що виявила це порушення дисципліни з боку позивача, ані в акті про залишення без нагляду зарядженої автоматичної вогнепальної зброї від 26.02.2022р., складеному начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , т.в.о. заступника начальника - начальником слідчого відділення ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом ОСОБА_9 та заступником начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах службового розслідування.
При цьому, позивач у судових засіданнях надав пояснення, в яких стверджував, що 26.02.2022р. він видану йому заряджену автоматичну вогнепальну зброю без нагляду не залишав, під час чергування на службі по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 26.02.2022р. він перебував на першому посту (на пропускному пункті) біля решітки при вході, видану автоматичну вогнепальну зброю тримав на ремені на плечах дулом вниз, в той час, коли сидів за столом на посту поклав автомат на ноги, не знімаючи ременя з плечей, а коли до адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області увійшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , позивач встав з-за столу і поклав автомат на стіл, жодних зауважень щодо тримання позивачем автоматичної вогнепальної зброї ОСОБА_2 не робив.
Водночас, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області) суду показав, що 26.02.2022р. позивач ніс службу на посту №1 по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, при цьому, всі двері в адмінбудівлю були відчинені, а автоматична вогнепальна зброя позивача була залишена ним без нагляду, а саме: знаходилася приблизно в двох метрах від нього справа на полу, в той час, як мала бути в руках, таким чином, на думку ОСОБА_2 , позивач своїми діями створив небезпеку для підрозділу в умовах воєнного стану, у зв`язку із чим ним було прийнято рішення про роззброєння позивача та відсторонення його від несення служби, а в подальшому він рапортом доповів вищестоящому керівнику про ці обставини, в наслідок чого було розпочато службове розслідування. Той факт, що позивач з 23.02.0222р. перебував на лікарняному ОСОБА_2 не відомий, однак, у зв`язку із введенням в Україні 24.02.2022р. воєнного стану до несення служби були задіяні всі поліцейські.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 (заступник начальника Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) суду показав, що в перший тиждень початку війни (дату точно не пам`ятає), на пропускному пункті на першому посту чергував позивач, ОСОБА_4 проходив повз позивача разом із начальником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 і бачив, що позивач був на посту біля столу, що огороджений решіткою (приблизно 3 х 3 метра), двері в решітці були відчинені, автоматична вогнепальна зброя позивача була біля стільця сперта на решітку на відстані 1,5-2 метра від позивача з внутрішньої сторони решітки, у зв`язку із чим ОСОБА_2 зробив позивачеві зауваження, а позивач поводив себе зухвало та не розумів за що йому зроблено зауваження, в подальшому ОСОБА_2 віддав наказ роззброїти позивача і ОСОБА_1 здав зброю черговому. Чи перебував у цей час позивач на лікарняному свідку ОСОБА_4 невідомо.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 (слідчий слідчого відділу Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) суду показав, що на початку війни (дату він не пам`ятає) він заступив на службу по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і перебував у холі цієї будівлі, де на вході чергував ОСОБА_1 . Коли до будівлі зайшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 і побачив відкриту решітку, він зробив з цього приводу зауваження ОСОБА_1 і став його питати де всі інші, ОСОБА_1 намагався пояснити, що інші десь розійшлися, потім ОСОБА_2 віддав наказ роззброїти ОСОБА_1 і щоб позивач залишив будівлю ВП №1. При цьому, чітко розмову позивача і ОСОБА_2 свідок ОСОБА_6 не пам`ятає, бо він був у холі, а не поряд із позивачем, який був на вході у будівлю. Свідок ОСОБА_6 бачив як до будівлі входив ОСОБА_2 , при цьому, де в цей момент знаходилася зброя ОСОБА_1 свідок ОСОБА_6 не бачив. Водночас, на решітці зброю позивача свідок ОСОБА_6 точно не бачив і якщо б вона була там, він би її побачив. Також свідок не пам`ятає чи робив ОСОБА_2 зауваження позивачеві саме стосовно зброї. Сторонніх осіб у ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у цей час не було.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 (старший черговий Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) суду показав, що на початку війни (точну дату він не пам`ятає) він був черговим по ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в цей же день ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були на охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Після обіду СОГ відлучилася у справах, а ОСОБА_1 і ОСОБА_6 були у фойє біля першого посту, коли в будівлю зайшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 і став вичитувати ОСОБА_1 за те, що була відкрита решітка, а сам свідок ОСОБА_8 в цей час перебував у черговій частині, розмова між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 була на підвищених тонах, потім через пару хвилин ОСОБА_8 покликав ОСОБА_2 і наказав ОСОБА_8 роззброїти ОСОБА_1 , при цьому, а автоматична вогнепальна зброя ОСОБА_1 в цей час була або біля столу, або біля решітки, точно свідок не пам`ятає, в подальшому ОСОБА_1 віддав зброю ОСОБА_8 і за наказом ОСОБА_2 залишив будівлю ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Приводом суперечки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стала відчинена решітка. Де була зброя позивача коли до ВП №1 зайшов ОСОБА_2 свідок ОСОБА_8 не бачив, бо перебував у черговій частині, чи казав щось ОСОБА_2 позивачеві стосовно зброї свідок ОСОБА_8 не чув. Сторонніх осіб у ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у цей час не було.
Аналізуючи надані свідками показання, суд зазначає, що критично оцінює надані ними показання, бо всіма свідками під час допиту у судових засіданнях названо різні місця, в яких нібито перебувала автоматична вогнепальна зброя ОСОБА_1 26.02.2022р. під час несення ним служби по охороні адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в той момент, коли до цієї будівлі увійшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (в двох метрах від позивача справа на полу; біля стільця сперта на решітку на відстані 1,5-2 метра від позивача; або біля столу, або біля решітки), при цьому, свідок ОСОБА_8 (старший черговий Відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області), яким написано рапорт на ім`я начальника ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, полковника поліції ОСОБА_2 , як особою, що виявила це порушення дисципліни з боку позивача, який (рапорт) долучено до матеріалів службового розслідування, взагалі суду показав, що він не бачив де була автоматична вогнепальна зброя позивача коли до ВП №1 зайшов ОСОБА_2 , бо перебував у цей час у черговій частині, а зброю ОСОБА_1 вже побачив, коли його покликав ОСОБА_2 для роззброєння позивача і вже в той момент автоматична вогнепальна зброя ОСОБА_1 була або біля столу, або біля решітки, точно свідок не пам`ятає. Разом з тим, свідок ОСОБА_6 показав, що біля решітки зброю ОСОБА_1 точно не бачив і якщо б вона була там він би її точно побачив. Водночас, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 показали, що в той день не чули зауважень з боку ОСОБА_2 на адресу позивача саме стосовно неправильного зберігання зброї, а чули лише зауваження щодо відчиненої решітки.
Натомість, як зазначалося вище, позивач у судових засіданнях стверджував, що 26.02.2022р. він видану йому заряджену автоматичну вогнепальну зброю без нагляду не залишав, а тримав її на ремені на плечах дулом вниз, а в той час, коли сидів за столом на посту поклав автомат на ноги, не знімаючи ременя з плечей, а коли до адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області увійшов начальник ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , позивач встав з-за столу і поклав автомат на стіл, жодних зауважень щодо тримання позивачем автоматичної вогнепальної зброї ОСОБА_2 не робив.
При цьому, відеозапису за 26.02.2022р. з адміністративної будівлі ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій відбулися вищевказані події, суду надано не було, а сторони пояснили, що цей відеозапис не зберігся.
Разом з тим, вирішенню питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності передує необхідність з`ясування саме складу дисциплінарного проступку в його діях.
Водночас, висновок службового розслідування не містить повного та об`єктивного викладення обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку та розкриття його об`єктивної сторони (в чому саме він полягав), а також відповідних належних доказів на підтвердження цього.
Разом з цим, суд враховує відсутність тлумачення терміну «залишення зброї без нагляду» у чинному законодавстві, відтак, на переконання суду, даний термін під час вирішення питання щодо необхідності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності міг бути застосований лише як загальновизнана назва таких дій та повинен був докладно розкритий у висновку службового розслідування, чого у даному випадку зроблено не було.
З огляду на наведене у сукупності, суд доходить висновку, що у даному випадку відповідачем не доведено в установленому законом порядку факту залишення позивачем без нагляду належної йому автоматичної вогнепальної зброї.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач дійшов до передчасного висновку про скоєння позивачем вказаного дисциплінарного проступку та необхідності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення такого, як звільнення, тим більше, що матеріали службового розслідування та висновок, складений за його наслідками, а також накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції не містять жодної інформації щодо врахування таких обставин, як: тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода (та те, що у даному випадку жодної шкоди завдано не було і дисциплінарною комісією лише висунуто припущення про можливість її завдання, без обґрунтування такої можливості з посиланням на конкретні встановленні обставини дисциплінарного проступку), попередня поведінка особи та ставлення до виконання службових обов`язків (відсутність у позивача діючих дисциплінарних стягнень, його службова характеристика), рівень кваліфікації тощо.
Отже, до позивача застосовано не співрозмірний вид дисциплінарного стягнення.
Крім того, судом встановлено, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, оскільки в порушення вищенаведених приписів абз.1 п.14 розділу V Порядку №8, ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарною комісією не було відібрано письмових пояснень позивача щодо службового розслідування та не здійснено належного виклику позивача для надання таких пояснень, чим порушено право останнього на захист.
Так, відповідачем не надано доказів здійснення виклику позивача, який, як свідчать матеріали справи, під час службового розслідування був відсутній на службі (перебував на лікарняному, що підтверджується наданим Інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я від 23.03.2022р. та від 28.02.2022р. (медичними висновками №65АВ-7РА4-К5Р4-СЕР9 від 23.02.2022р. (період непрацездатності з 23.02.2022р. по 28.02.2022р.) та №М285-ХЕКА-ВААР-Е649 від 28.02.2022р. (період непрацездатності з 28.02.2022р. по 04.03.2022р.), тому його виклик для надання пояснень мав здійснюватися відповідно до вимог ч.ч.6-9 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ, якими встановлено, що у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Судом встановлено і відповідачем визнається, що передбаченого ч.ч.6-9 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ виклику позивача дисциплінарною комісією здійснено не було і фактично не могло бути здійснено, бо, як встановлено судом, службове розслідування призначено, проведено і закінчено одним днем - 28.02.2022р. і цим же днем видано накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення зі служби в поліції, при цьому, відповідачем жодним чином необґрунтовано необхідність та доцільність такого швидкого (протягом одного дня) проведення службового розслідування, в той час, як дослідженими судом доказами підтверджено його неповноту та передчасність здійснених дисциплінарною комісією висновків і відсутність їх належного обґрунтування.
Складаний в ході службового розслідування акт про відмову надати пояснення від 28.02.2022р., згідно з яким старшим інспектором СКЗ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 було здійснено телефонний дзвінок на мобільний номер позивача та запропоновано йому прибути до ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, де надати письмові пояснення з приводу проведення службового розслідування, проте, ОСОБА_1 від прибуття та надання пояснень відмовився, не може бути доказом належного повідомлення позивача про проведення службового розслідування та можливість надати відповідні пояснення з цього приводу, бо, по-перше, здійснення виклику наведеним чином (шляхом телефонного дзвінка та без направлення виклику для надання пояснень рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі) не передбачено вищевказаними приписами ч.ч.6-9 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ, по-друге, цей виклик здійснено без надання позивачеві встановленого наведеною нормою Дисциплінарного статуту НПУ часу (не менше двох діб) для прибуття для надання пояснень, та, по-третє, як встановлено ч.10. ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень, виключно у разі, якщо, він був викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку і не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, отже, оскільки позивач не був викликаний для надання пояснень у визначеному ч.ч.6-9 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ порядку, він не може вважатися таким, що відмовився від надання пояснень. При цьому, позивач стверджував, що його навіть в телефонному режимі не було повідомлено про призначення та проведення службового розслідування та про можливість надати свої пояснення щодо цього.
Суд також зауважує, що, дійсно, застосування певного виду дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів рішення.
У свою чергу, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2019 у справі № 9901/986/18, дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Однак, наявність таких повноважень у відповідача не означає, що він як орган державної влади не повинен дотримуватись встановленому на законодавчому рівні механізму, тобто правової процедури здійснення його повноважень, також його рішення повинні відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності.
Перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції) на відповідність вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд, зокрема, має перевірити чи прийнято воно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При цьому, даючи юридичну оцінку правильності застосування дисциплінарного стягнення, суд має виходити з характеру дисциплінарного проступку, обставин, за яких його вчинено, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Суд констатує, що у даному випадку матеріали справи не містять достатніх доказів факту наявності підстав для висновку щодо дотримання відповідачем порядку проведення службового розслідування, а саме: у матеріалах справи відсутні докази щодо належного забезпечення гарантованого законом права позивача на захист та належного виклику останнього для надання пояснень в ході службового розслідування, як і відсутні належні докази повідомлення позивача про призначення цього службового розслідування; водночас, саме службове розслідування проведене необґрунтовано швидко (протягом одного дня), що, в свою чергу, на переконання суду, безпосередньо вплинуло на його неповноту та, як наслідок, на необґрунтованість та передчасність висновку цього службового розслідування про скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що суттєво впливає на вирішення спору про правомірність застосування відповідачем до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення такого, як звільнення, бо, як встановлено судом, в ході проведення службового розслідування та при виданні оскаржуваного наказу, відповідачем не проведено об`єктивного, повного та всебічного дослідження обставин; не встановлено та не обґрунтовано, в чому конкретно полягає провина позивача, тяжкість вчиненого проступку та відсутність заподіяння будь-якої шкоди; не врахована попередня поведінка позивача та не доведено його вину в скоєнні інкримінованого дисциплінарного проступку належними доказами, що, в свою чергу, спричинило застосування дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади, що, за даних обставин, є надмірним та передчасним.
До того ж, ані дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування, ані відповідач у наказах про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення його зі служби в поліції жодним чином не мотивували обрання найсуворішого з видів стягнень, що передбачені законом.
При цьому, суд наголошує на тому, що будь-які фактори, у тому числі, воєнний стан чи суспільний резонанс навколо певних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та добросовісно.
Також судом враховується, що службове розслідування стосовно позивача проведено в період його перебування на лікарняному у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, в той час, як вищенаведеними приписами ч.3 ст.16 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що до строку проведення службового розслідування взагалі не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Звільнення позивача спірним наказом також здійснено у період перебування ОСОБА_1 лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), що є грубим порушенням приписів ч.3 ст.40 Кодексу законів про працю України, якою встановлено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, крім звільнення за п. 5 цієї статті: нез`явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) в разі певного захворювання, а також порушенням приписів ч.4 ст.22 Дисциплінарного статуту НПУ, якими визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.
Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини цієї справи, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28 лютого 2022 року №207 о/с про звільнення слідчого слідчого відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 та про його скасування, а, отже, про задоволення позовних вимог в цій частині.
Крім цього, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, керуючись приписами частини 2 статті 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у даному випадку суд вважає за необхідне та доцільне вийти за межі заявлених позовних вимог та визнати протиправним і скасувати також наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №298к про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , оскільки саме цей наказ був підставою для видання відповідачем оскаржуваного наказу від 28 лютого 2022 року №207 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції і саме на реалізацію наказу від 28.02.2022р. №298к видано наказ від 28 лютого 2022 року №207 о/с, відтак, без скасування наказу від 28.02.2022р. №298к неможливе повноцінне та ефективне відновлення порушених прав позивача, водночас, за встановлених судом обставин цієї справи та встановлення судом протиправності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зазначений вище наказ від 28.02.2022р. №298к також є протиправним та підлягає скасуванню.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права позивача, суд також враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, належним способом поновлення порушених прав позивача є поновлення ОСОБА_1 на посаді, з якої його було незаконно звільнено, а саме: на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
При цьому, враховуючи, що незаконне звільнення позивача зі служби в поліції та з займаної посади відбулося відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №207 о/с саме з 28.02.2022р. цей день і є днем звільнення та останнім днем служби на цій посаді у розумінні приписів ч.2, ч.3 ст.77 Закону №580-VIII, тому ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області саме з 01.03.2022р., а не з 28.02.2022р., як помилково вважає та просить позивач.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2022 року до дня поновлення на посаді, суд також зазначає, що позивачем помилково визначено дату початку вимушеного прогулу як 28.02.2022р., бо, як зазначено вище, 28.02.2022р. було останнім днем служби позивача та, відповідно, оплаченим робочим днем, а вимушений прогул розпочався саме з 01.03.2022р., відтак, з саме з цієї дати слід обчислювати позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Так, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.
Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Відповідно до абзацу восьмого пункту 8 розділу III Порядку №260 виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Таким чином, зі змісту приписів Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Зважаючи на зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 01 березня 2022 року та в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що позивач у цій справі є звільненим від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», отже, підстави для розподілу судових витрат у даному випадку відповідно до ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №298к про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.02.2022р. №207 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Поновити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 01 березня 2022 року.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого (за рахунок посади старшого слідчого) слідчого відділення відділення поліції №1 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 01 березня 2022 року відповідно до ст.371 КАС України.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць відповідно до ст.371 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14.10.2022р.

Суддя: О.М. Турова