Справа № 640/5971/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2022-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Київ № 640/5971/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛУБ СИРУ" (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від № від 14.01.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2019 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваного рішення.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав того, що контролюючим органом правомірно встановлено порушення вимог законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2022 замінено відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; ) на його правонаступника Головне управлінням Державної податкової служби в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; код ЄДРПОУ ВП 44131663).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

ГУ ДФС у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КЛУБ СИРУ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 07.06.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2018.

За результатами перевірки складено акт №433/23-00-14-0807/37146854 від 20.11.2018 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «КЛУБ СИРУ» вимог п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.168.1 ст.168; п.176.2 «а» ст.176 ПК України, в частині несвоєчасної сплати до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за січень 2015 року та за січень 2017 року.

Не погодившись із висновками, викладеними в Акті перевірки, Позивач 26.11.2018 подав свої заперечення до Акту перевірки.

За результатами розгляду заперечень позивач 16.01.2019 отримав відповідь «Про результати розгляду заперечення до акту перевірки» за № 727/23-00-130408 від 09.01.2019р., якою п.3. висновку Акту перевірки замінено наступним змістом: документальною перевіркою встановлені порушення: вимог пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1 ст.168; п.176.2. «а» ст.176 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за січень 2017 року.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.01.2019 року, відповідно до якого Позивачу нараховану суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями 895,91 грн., за штрафними санкціями 107 525,08 грн., сума пені 409,86 грн., всього 108 830,85 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (далі - ПК України, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Згідно з п.176.2. «а» ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Позивач зазначає, що ним здійснена виплата заробітної плати за грудень 2016 року: 06.01.2017 в сумі 1 326 789,52 грн. на карткові рахунки працівників в банку та 10.01.2017 отримано по чеку у відділенні банку готівку для виплати заробітної плати працівникам і виплачено через касу підприємства 52 118,21 грн. Податок з доходів фізичних осіб перераховано до бюджету 06.01.2017 в сумі 243656,23 грн. та в сумі 7227,74 грн. При цьому виникла заборгованість зі сплати податку в сумі 56 942,41 грн. погашена 07.02.2017 року.

Судом встановлено, що проведеною Відповідачем перевіркою встановлено порушення Позивачем, як податковим агентом, пп.168.1.1, пп.168.1.2, п.168.1 ст.168; п.176.2. «а» ст.176 ПК України, зокрема порушення граничних термінів сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб при виплаті заробітної плати за січень 2017 року. Детальний узагальнена інформація про несвоєчасно сплачені до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб наведена у таблиці на 13 сторінці Акту перевірки.

Позивач в позовній заяві визнає те не оспорює факт невчасного перерахування вказаного податку. Проте, на думку позивача, замість ст. 126 ПК України відповідачем у даному випадку неправомірно застосовано ст. 127 ПК України та накладено штрафні санкції у підвищеному розмірі, як за неодноразове порушення вимог ПК України, в той час як в діях Підприємства відсутня ця ознака.

Порушення правил сплати (перерахування) податків визначено ст. 126 ПК України, відповідно до якої у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов`язання.

У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) фізичній особі податкове/податкові повідомлення-рішення з податку на майно у строки, встановлені відповідними нормами цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Натомість стаття 127 ПК України визначає порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати, згідно якої ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Таким чином, положення статті 126 ПК України передбачають, щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

В свою чергу, положеннями статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченого ст.168 ПК України строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст. 126 ПК України. Водночас, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі ст. 127 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №820/6437/16 та від 02 березня 2018 року у справі справа №820/6196/16.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 21-2919а15 від 10 листопада 2015 року.

В своїй постанові від 02 березня 2018 року у справі справа №820/6196/16 (К/9901/2250/17) Верховний Суд виклав правову позицію щодо застосування приписів статті 127 Податкового Кодексу України у подібних відносинах, зазначивши наступне:

«положеннями статті 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.»

Відтак, застосування штрафу в розмірі 50 та 75 відсотків суми податку на підставі п.127.1 статті 127 ПК України можливо внаслідок неодноразового порушення, пов`язаного з ненарахування, неутримання та/або несплатою (неперерахуванням) податків платником податків незалежно від того, чи було виявлено ці порушення під час однієї перевірки контролюючого органу.

Суд критично ставиться до посилання Позивача на те, що у вданому випадку слід застосовувати норм статті 126 ПК України, оскільки з аналізу наведеної в Акті перевірки таблиці вбачається, що сплата податку відбулася після виплати доходу.

Разом з тим, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки та при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом, передбачено нарахування пені, порядок визначення якої встановлено ст.129 ПК України.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Н.М. Клименчук