Справа № 320/7756/22
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 листопада 2022 року Київ № 320/7756/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до територіального управління Служби судової охорони у м.Києві та Київській області, Служби судової охорони; треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України та Державна судова адміністрація України про визнання бездіяльності протиправної та стягнення додаткової винагороди,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами до ТУ ССО у м.Києві та Київській області та ССО про визнання протиправної бездіяльності відповідачів, яка виявилася у невиконанні вимог постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та стягнення з ТУ ССО у м.Києві та Київській області додаткової винагороди у розмірі 408966,00 грн. на користь позивача.

Ухвалою суду від 05.09.2022 позовну заяву було залишено без руху, як таку, що подано без додержання вимог встановлених ст.ст. 123, 160, 161 КАС України.

У встановлений в ухвалі КОАС від 05.09.2022 строк, позивачем, в порядку усунення недоліків позовної заяви, було подано витребовувані судом документи та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши аргументи щодо причин пропуску строку звернення до суду та долучені до них докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у поновленні строку звернення до суду, ураховуючи таке:

поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач пов`язує початок перебігу строку звернення до адміністративного суду моментом ознайомлення із листом ССО №30.07-455/ССО від 09.06.2022, однак таке твердження суд не приймає до уваги, з огляду на таке:

відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАСУ, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, визначеного цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність порушення його права, свободи та інтересу; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення, чи в інший визначений законом строк звернення. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежено, в тому числі і встановленням строків звернення до суду, якими чинне законодавство унеможливлює звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, коли таке звернення виходить за розумні межі. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зауважує, що додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та про стягнення якої просить позивач з 24.02.2022, є регулярним щомісячним платежем, тому позивач при її неодержанні у лютому 2022 року повинен та міг знати про порушення його права.

Так само суд не відносить до поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду повернення позову у справі №320/7294/22 ухвалою КОАС від 22.08.2022 (суддя Балаклицький А.І.), оскільки, по-перше, заявником не надано суду жодних доказів, які підтверджують дані обставини, а, по-друге, повернення позовної заяви зумовлене її невідповідністю вимогам процесуального законодавства, тобто, обумовлене виключно добровільним волевиявленням позивача щодо неналежного оформлення позовної заяви.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що правова природа строку звернення дозволяє констатувати, що його запровадження обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. При цьому зі змісту положень КАС України вбачається, що у ньому, як правило, не визначено граничні межі, у яких адміністративні суди можуть приймати рішення про поновлення строку. Окрім цього, не містить КАС України й конкретних підстав та критеріїв, за якими можливо оцінити поважність причин пропуску відповідного строку.

Ураховуючи факт того, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Отже, повернення позивачу позовної заяви внаслідок її невідповідності вимогам процесуального законодавства, не може бути виправданням порушення процесуального строку.

З огляду на викладене суд констатує, що суду не було надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а тому мотиви та підстави зазначені у заяві про поновлення строку звернення суд відхиляє, а у задоволенні заяви про поновлення такого строку відмовляє.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно з частинами 1-3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, а також якщо підстави, вказані у заяві про поновлення пропущеного строку, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, подана позовна заява підлягає поверненню разом з усіма долученими до неї документами.

Керуючись статтями 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до територіального управління Служби судової охорони у м.Києві та Київській області (, вул. Жилянська 58-Б, Київ, 01601), Служби судової охорони (, вул. Липська, б. 18/5, Київ, 01601); треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України та Державна судова адміністрація України про визнання бездіяльності протиправної та стягнення додаткової винагороди,- повернути позивачу.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.