Справа № 120/6050/22
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 листопада 2022 р. Справа № 120/6050/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Макарді (далі позивач, ТОВ Макарді) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Макарді з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.06.2021 року по 30.11.2021 року, посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області складено Акт №2889/02-32-07-15/32407672 від 22.06.2022 (далі Акт перевірки), яким зафіксовано порушення вимог податкового законодавства. На підставі висновків зазначеного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 14.07.2022 року № 003950715.

Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято необґрунтовано, без наявності для того правових підстав, є протиправним, таким, що порушує його права, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою від 12.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

03.10.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення прийнято законно та обґрунтовано, на підставі висновків акту перевірки №2889/02-32-07-15/32407672 від 22.06.2022. Відповідач вказує, що реальність вчинення господарської операції з постачання проса жовтого урожаю 2021 р. від ТОВ "Преміум-Насіння" відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, задекларованих на папері. Таким чином, у ТОВ "Макарді" не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. Відтак, позивачем завищено податковий кредит за грудень 2021 року на суму 167200 грн.

11.10.2022 року представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої зазначає про те, що реальність здійснення господарських операцій позивача підтверджується належними первинними документами, які складені з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема в акті перевірки зауваження щодо правильності їх складання відсутні. Відтак, просить суд адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ТОВ "Макарді" зареєстровано 04.03.2003р Хмільницькою районною державною адміністрацією Вінницької області. Взято на облік в контролюючих органах 11.03.2003р. за №808 та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області.

На підставі направлень від 22.02.2022р. №793, від 22.02.2022р. №794 виданих ГУ ДПС у Вінницькій області відповідно до п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року за №2755-VI (зі змінами та доповненнями), на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 17.02.2022р. №594к, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Макарді» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.01.2022 № (далі - Декларація) від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 01.06.2021 року по 30.11.2021 року.

За результатами перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області складено акт від 22.06.2022 року за №2889/02-32-07-15/32407672, відповідно до висновків якого встановлено порушення:

- п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 статті 198, п.200.4 б), п.200.7, п.200.9 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями та п.5 p.V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21, в результаті чого ТОВ «Макарді:

- завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.20.2 (20.2.1) Декларації) за грудень 2021р. на суму 345028 грн.

- занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації) за грудень на суму 177828 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ Макарді оформляло взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування.

Так, між ТОВ «Макарді» та ТОВ «Преміум-Насіння» () укладено договір купівлі-продажу №22-11/21 від 22 листопада 2021 року, відповідно до якого ТОВ «Преміум-Насіння» (Продавець) зобов`язується продати й передати, а ТОВ «Макарді» (Покупець) зобов`язується оплатити й прийняти від продавця сільськогосподарську продукцію - просо.

Станом на 31.12.2021 року по даних бухгалтерського обліку ТОВ «Макарді» по рахунку 281 рахується в наявності просо жовте урожаю 2021 року в кількості 66 т. на суму 411430,42 грн., яке придбано в ТОВ «Преміум-Насіння», та знаходиться за адресою: м. Овруч, Коростенський район, Житомирська область в кількості 22т. та с. Пархомівці, Хмельницький район, Хмельницька область в кількості 44т. Згідно договору купівлі-продажу №22-11/21 від 22 листопада 2021р. покупець зобов`язується вивезти придбаний товар у повному обсязі не пізніше 28 лютого 2022 року.

Згідно наданих до перевірки документів, перевезення товару в зв`язку з його придбанням відсутнє, так як на виконання пункту 4.3 Договору покупець зобов`язаний вивезти придбаний товар у повному обсязі не пізніше 28 лютого 2022 року. Поставка товару здійснюється на умовах EXW (Франко-склад: м. Овруч Коростенський район Житомирська область (66т.); с. Савлуки Малинський район Житомирська обл. (22т); с. Пархомівці Хмельницький район, Хмельницька обл. (44т)) відповідно до п.5.1 договору.

Однак, у ТОВ «Макарді» не було підстав для бухгалтерського та податкового обліку вказаних операцій, оскільки фактично вчинення господарських операцій з постачання товарів від ТОВ «Преміум-Насіння» відсутнє, а наслідком для бухгалтерського та податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері. Відсутня можливість ідентифікувати походження проса жовтого урожаю 2021 року в кількості 132 т., оскільки перевіркою не підтверджується придбання його у ТОВ «Преміум-Насіння» .

Зі змісту акту перевірки слідує, що з метою проведення оцінки діяльності ТОВ «Преміум-Насіння» на предмет її реальності та відповідності необхідним умовам для здійснення господарської діяльності, в ході перевірки проаналізовано наявну податкову інформацію щодо задекларованої даним платником діяльності.

В результаті проведених заходів контролюючим органом встановлено наступне:

ТОВ «Преміум-Насіння» зареєстровано 31.10.2019 року Вишгородською РДА, взято на податковий облік ГУ ДПС у Київській області (Вишгородський район) 31.10.2019р., основний вид діяльності: _01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, дата реєстрації платником ПДВ 01.12.2019 року, свідоцтво платника ПДВ 200509153, місце знаходження: 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Шевченка, буд.6-А, оф.153.

Згідно ІС «Податковий Блок» та поданих відомостей про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП, ТОВ «Преміум-Насіння», для здійснення господарської діяльності використовує:

склад за адресою: Миколаївська область, Врадіївський район, смт. Врадіївка, вул. Героїв Врадїївщини,12;

склад за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 16, приміщення 104;

офіс за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Шевченка, буд.6-А, оф.153;

мобільна зерносушарка МЕСМАR S 55/420, культиватор суцільного обробітку навісний КСОН-3,5, універсальна дискова борона ZEUS HD VELES AGRO, сіялка СПУ-6 навісна, сіялка точного висіву УПС - 8, жатка ЖНС 6;

земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська обл., Яготинський район, с. Супоївка.

Відповідно до пункту 5.1 договору купівлі-продажу №22-11/21 від 22.11.2021р. поставка товару здійснюється на умовах EXW (Франко-склад: м. Овруч Коростенський район Житомирська область (66т.); с. Савлуки Малинський район Житомирська обл. (22т); с. Пархомівці Хмельницький район, Хмельницька обл. (44т)). Зазначені в договорі склади на яких знаходиться придбане просо жовте урожаю 2021 року відсутні у власності або оренді ТОВ «Преміум-Насіння», також відсутня інформація щодо отримання послуг по зберіганню даного зерна.

Згідно Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації-) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, поданих до органів ДПС за листопад 2021р. на підприємстві працювала 1 особа, що свідчить про відсутність достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, а саме: виконання п.6.2 договору, згідно якого ціна товару включає в себе вартість набирання товару в мішки типу Біг-Бег, завантаження товару у автотранспорт покупця, зважування та зберігання товару на складі продавця з моменту його поставки до моменту відвантаження на транспорт покупця. Інші виплати доходів по формі 1ДФ за 2021 рік відсутні, що не дає можливості ідентифікувати походження реалізованого проса жовтого урожаю 2021 року та використання складських приміщень, які зазначені у договорі.

За даними інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - ТОВ «Преміум-Насіння» - відомості про наявне майно відсутні.

Згідно проведеного аналізу ЄРПН встановити походження реалізованого ТОВ «Преміум- Насіння», код ЄДРПОУ - 43320261 у листопаді 2021р. проса жовтого урожаю 2021 року в кількості 132т. на загальну суму 1003199,47 грн., в тому числі ПДВ - 167199,91 грн. неможливо, що свідчить про підміну (пересорт) придбаного/реалізованого товару.

Фактично ТОВ «Преміум-Насіння» здійснювало реєстрацію податкових накладних на реалізацію насіння соняшника, олію соняшникову нерафіновану, шроту соняшникового та одноразово на реалізацію проса жовтого урожаю 2021 року на адресу ТОВ «Макарді», а формувало податковий кредит по ланцюгу постачання за рахунок придбання автозапчастин, шин, паливно-мастильних матеріалів, ветпрепаратів, с/г техніки, капусти, картоплі, кукурудзи. Придбання ТМЦ та послуг, необхідних для вирощування проса відсутні, як і відсутнє саме придбання проса жовтого урожаю 2021 року.

За наведених обставин податковий орган дійшов висновку, що про нереальність здійсненних господарських операцій свідчать наступні факти: відсутність походження реалізованого товару; відсутність зареєстрованих земельних ділянок, на яких здійснюється господарська діяльність, можливість вирощування с/г продукції; не достатня кількість робочого персоналу щодо здійснення господарської діяльності (одна- дві особи), відсутність виплати інших доходів, відповідно до 1ДФ; придбане просо жовте урожаю 2021р. в кількості 132т., згідно видаткової накладної №2 від 23.11.2021р., яке згідно договору знаходиться: м. Овруч Коростенський район, Житомирської обл. в кількості 66т., в с. Савлуки Малинського району Житомирської області в кількості 22т. та в с. Пархомівці Хмельницької області в кількості 44т. Згідно інформаційних баз ДПС у ТОВ «Преміум- насіння» відсутні у власності чи оренді дані складські приміщення та відсутня інформація щодо отримання послуг по зберіганню даного товару.

Відповідно до вищевикладеного, податковий орган дійшов висновку, що операції з придбання проса жовтого урожаю 2021 року в листопаді 2021р. у ТОВ «Преміум-Насіння» не могли проводитись і по своїй суті є безтоварними, тобто не передбачають будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Таким чином, працівники ГУ ДПС у Вінницькій області дійшли висновку, що ТОВ «Преміум-Насіння» не мало можливості здійснювати у листопаді 2021 року постачання проса жовтого урожаю 2021 року в зв`язку з відсутністю походження та придбання продукції вказаного найменування у інших суб`єктів господарювання на території України та з-за її меж, а ТОВ «Макарді» не мало можливості придбати даний товар і відповідно безпідставно завищено суму податкового кредиту за грудень 2021 року на суму 167200 грн., згідно податкової накладної №12311 від 23.11.2021р., відповідно до якої сума податку на додану вартість включена до складу податкового кредиту по декларації за грудень 2021р.

Отже, на порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, перевіряємим підприємством завищено податковий кредит за грудень 2021 року на суму 167200 грн.

В ході перевірки платнику податків було надано запит від 14.06.2022 року, який отримано директором ТОВ «Макарді» Захаренковим А.В. особисто 14.06.2022р., в якому запропоновано надати пояснення (та за наявності підтверджуючі документи) для з`ясування обставин, які підтверджують наявність чи відсутність вини у вчиненому податковому правопорушенні, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу) для вирішення питання про застосування ст.123, 124, 125 та інших норм Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ із змінами та доповненнями для застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства. Станом на дату складання акта перевірки відповідь не отримано, про що складено акт №335/02-32-07-15/32407672 від 15.06.2022р. Представником позивача зазначений акт перевірки отримано 23.06.2022 та зауважено, що товариство з актом не погоджується і буде оскаржувати його в суді

На підставі виявлених порушень податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 14.07.2022 року № 003950715.

Не погоджуючись з винесеним відповідачем податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пунктів 44.1 та 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність від 16.07.1999, згідно зі статтею 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту. Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між позивачем та контрагентом-постачальником ТОВ Преміум-Насіння ().

Судом встановлено, що між ТОВ Преміум-Насіння та позивачем укладено договір купівлі-продажу №22-11/21 від 22.11.2021 р.

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець (ТОВ "Преміум-Насіння) зобов`язаний передати, а Покупець (ТОВ "Макарді") зобов`язується оплатити й прийняти від Продавця сільськогосподарську продукцію: просо відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 4.2. Договору продавець надає Покупцю належним чином оформлені документи: видаткова накладна; податкова накладна, вірно складена та зареєстрована в ЄРПН у визначені законодавством терміни, рахунок-фактура.

Реальність господарських операцій між ТОВ «Макарді» та ТОВ "Преміум-Насіння" за Договором купівлі-продажу №22-11/21 від 22 листопада 2021 року підтверджується такими первинними документами:

- видатковою накладною від 23.11.2021 року №2, відповідно до якої постачальник (ТОВ "Преміум-Насіння") передає одержувачу (ТОВ "Макарді") на підставі договору №22-11/21 від 22 листопада 2021 року просо жовте урожаю 2021 року в кількості 132 т. на загальну суму 1003199,47 грн. (в тому числі ПДВ - 167199,91 грн.);

- платіжними дорученнями №647 від 24.12.2021 року на суму 334399 грн. 47 коп, №1280 від 16.12.2021 року на суму 334400 грн., №1273 від 07.12.2021 року на суму 184400 грн. та №1272 від 06.12.2021 року на суму 15000 грн., згідно з якими ТОВ "Макарді" повністю оплатило, придбаний у ТОВ "Преміум-Насіння" товар на загальну суму 1003199,47 грн. (в тому числі ПДВ 167199,91 грн.);

В матеріалах справи відсутні докази того, що під час перевірки контролюючий орган встановив обставини, які б свідчили про умисел позивача на укладення договору з контрагентом (та їх умислу) без наміру створити наслідки, які передбачені договором.

Навпаки, документально доведено виконання зобов`язань контрагентом та, відповідно, отримання послуг та їх оплата позивачем.

Суд зауважує, що податковим органом не заперечується факт отримання позивачем зазначеного товару ( придбання проса ), відповідач лише зазначає, що, на його думку, ТОВ «Преміум-Насіння» не мало можливості здійснювати у листопаді 2021 року постачання проса жовтого урожаю 2021 року в зв`язку з відсутністю даних щодо походження та придбання продукції вказаного найменування у інших суб`єктів господарювання на території України та з-за її меж, а ТОВ «Макарді» не мало можливості придбати даний товар, а тому відповідач вважає, що такі послуги є безоплатними. При цьому відповідач посилається на наявну в податкового органу інформацію, що отримана з інформаційної бази даних АІС «Податковий блок», що такий контрагент не міг виконати заявленого обсягу продажу проса, посилаючись на відсутність у нього відповідних ресурсів ( як трудових, так і технічних ).

Суд критично оцінює такі пояснення податкового органу та зауважує наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення спірних господарських операцій контрагент позивача ТОВ Преміум-Насіння було зареєстроване як юридична особа, було платником податку на додану вартість, що відповідачем не спростовано та не заперечувалось.

Стверджуючи про неможливість надання відповідних послуг (продажу сільськогосподарської продукції) ТОВ Преміум-Насіння, податковий орган посилається лише на наявну в нього інформацію, що отримана з інформаційної бази даних АІС « Податковий блок».

Разом з тим, суд зауважує, що будь яких зустрічних перевірок контрагента позивача - ТОВ Преміум-Насіння, в ході яких би була встановлена неможливість здійснення ним відповідних господарських операцій, податковим органом не проводилось, відповідна інформація відображена в п. 2.13 акту від 22.06.2022.

Питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. При цьому в акті мають бути викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.

Платник податків (покупець послуг) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і надалі зазнавати певних негативних наслідків у виді позбавлення права на витрати та податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг, укладення покупцем послуг договору з метою безпідставного формування витрат та податкового кредиту з ПДВ з понесених витрат за придбання послуг має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сама лише податкова інформація не є тим джерелом отримання податкової інформації, яка згідно положень ст. 83 ПК України визначена в якості підстави для висновків посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок, а відтак не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства таким платником.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента позивача, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Суд зауважує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків-покупця.

Так, крім іншого, позивачем надано докази щодо подальшого використання, придбаного ним у ТОВ "Преміум-Насіння", товару (просо жовте урожаю 2021 року в кількості 132 т.) у власній господарській діяльності. Частину вказаного товару в загальній кількості 88,00 тон позивачем було продано на експорт, що підтверджується:

- Вантажною митною декларацією Вн №4725 від 06 грудня 2021 року про митне оформлення на експорт 22,00 тон проса жовтого урожаю 2021 року від ТОВ "Макарді" до "Firma Handlowa Weltsamen Lukasz Gaworski" (Республіка Польща) автотранспортом перевізника: ETMOS Sp.z.o.o. S.К. (Республіка Польща); рахунком (INVOICE) №142 від 26.11.2021 року на оплату 22,00 тон проса жовтого по ціні 290.0 євро за 1 тону на загальну суму 6380,00 євро; міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №211126 на перевезення 22,034 тон (вага брутто) проса жовтого від ТОВ "Макарді", місце завантаження- с.Савлуки Малинського р-ну Житомирської області, вул. Центральна, буд.2 до "Firma Handlowa Weltsamen Lukasz Gaworski" (Республіка Польща);

- Вантажною митною декларацією Вн №4804 від 02 січня 2022 року про митне оформлення на експорт 22,00 тон проса жовтого урожаю 2021 року від ТОВ "Макарді" до "Przedsiebiorstwo Wielobranzowe MDM" (Республіка Польща) автотранспортом перевізника: WIVAT Sp.z.o.o. (Республіка Польща); рахунком (INVOICE) №144 від 23.12.2021 року на оплату 22.00 тон проса жовтого по ціні 290.0 євро за 1 тону на загальну суму 6380.00 євро;22.0 міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №211223 на перевезення 22,034 тон (вага брутто) проса жовтого від ТОВ "Макарді", місце завантаження- м. Овруч Коростенського р-ну Житомирської області, вул. Центральна, буд.62 до " Przedsiebiorstwo Wielobranzowe MDM" (Республіка Польща);

- Вантажною митною декларацією Вн №4803 від 03 січня 2022 року про митне оформлення на експорт 22,00 тон проса жовтого урожаю 2021 року від ТОВ "Макарді" до "Granver d.o.o." (Республіка Сербія) автотранспортом перевізника: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); рахунком (INVOICE) №145 від 24.12.2021 року на оплату 22,00 тон проса жовтого по ціні 245,0 євро за 1 тону на загальну суму 5390,00 євро; міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №211224 на перевезення 22,034 тон (вага брутто) проса жовтого від ТОВ "Макарді", місце завантаження- м. Овруч Коростенського р-ну Житомирської області, вул. Центральна, буд.62 до "Granver d.o.o." (Республіка Сербія);

Вантажною митною декларацією Вн №2423 від 14 лютого 2022 року про митне оформлення на експорт 22,00 тон проса жовтого урожаю 2021 року від ТОВ "Макарді" до "ITALMIX s.n.c." (Італійська Республіка) автотранспортом перевізника: ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); рахунком (INVOICE) №18 від 04.02.2022 року на оплату 22,00 тон проса жовтого по ціні 335,0 євро за 1 тону на загальну суму 7370.0 євро; міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 04.02.2022 року на перевезення 22,034 тон (вага брутто) проса жовтого від ТОВ "Макарді", місце завантаження- с. Пархомівці Хмельницької області до "ITALMIX s.n.c." (Італійська Республіка);

- Вантажною митною декларацією Вн №4983 від 20 лютого 2022 року про митне оформлення на експорт 22,00 тон проса жовтого урожаю 2021 року від ТОВ "Макарді" до "Przedsiebiorstwo Wielobranzowe MDM" (Республіка Польща) автотранспортом перевізника: ETMOS Sp.z.o.o. S.K. (Республіка Польща); рахунком (INVOICE) №20 від 10.02.2022 року на оплату 22,00 тон проса жовтого по ціні 295,0 євро за 1 тону на загальну суму 6490,00 євро; міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) №220210 від 10.02.2022 року на перевезення 22,034 тон (вага брутто) проса жовтого від ТОВ "Макарді", місце завантаження- м. Овруч Коростенського р-ну Житомирської області, вул. Гетьмана Виговського, буд. 72 до "Przedsiebiorstwo Wielobranzowe MDM" (Республіка Польща);

Ще 22,28 тони, придбаного у ТОВ "Преміум-Насіння" проса, ТОВ "Макарді" передало на переробку на умовах давальницької сировини ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), що підтверджується Актом приймання-передачі давальницької сировини №1 від 17 березня 2022 року (а.с. 24-39).

Надаючи оцінку правомірності задекларованого фінансового результату до оподаткування та включення ТОВ «Макарді» до складу податкового кредиту сум ПДВ відповідно до видаткової накладної №2 від 23.11.2021 на суму 1003199,47 грн., в тому числі ПДВ 167199,91 грн., суд також зазначає таке.

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (стаття 135 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Разом з тим, відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підсумовуючи вищевикладене, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як встановлено судом вище, проведення господарських операції зафіксовано і підтверджується первинними документами, на підставі яких здійснено бухгалтерський облік і на даних якого, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні, ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Тобто первинні документи з відображенням господарських операцій стали основою і для податкового обліку.

Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2018 року по справі №810/4751/13-а (адміністративне провадження №К/9901/2749/18) зазначив, що з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. За своїм економічно-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізується та споживається у процесі її здійснення. Виходячи із специфіки послуг, як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямками, вказаними в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Податковий кодекс України виникнення у платника податку права на витрати та податковий кредит не ставить у залежність від дотриманні вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання в своїй діяльності.

Позбавлення платника податку права на витрати та на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами (контрагентами контрагентів позивача), в тому числі не нарахування і несплата податкових зобов`язань останніми, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст.9 Конституції України. Зокрема, ст.1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Тому, можливі порушення контрагентом ТОВ Макарді вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та поданні звітності і сплати податків мають спричиняти негативні наслідки саме для нього, а не для ТОВ Макарді.

Щодо порушень позивачем абзацу б) п. 200.4, п. 200.7, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу, що призвело до завищення показника рядка 20.2 Декларації за грудень 2021р в сумі 178750 грн ПДВ з передоплати товару, суд зазначає наступне.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК. України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 200.9 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість виникає у платника податків в разі наявності об`єкта оподаткування, в розумінні ст. 185 ПК України, на підставі податкової накладної, зареєстрованої за результатами здійснення господарської операції в Єдиному реєстрі податкових накладних таким платником податку. При цьому, обов`язок щодо здійснення контролю за оформленням та поданням податкових накладних законодавством покладено саме на податкові органи.

Як свідчать матеріали справи та підтверджується висновками Акту перевірки, за результатами здійснення господарської операції на виконання умов договору купівлі-продажу № 22-11/21 від 22.11.2021 р. ТОВ "Преміум-Насіння" виписано на адресу ТОВ "Макарді"податкову накладну № 12311 від 23.11.2021 року на загальну суму 1003199,47 грн, в тому числі ПДВ 167199,91 грн.

Згідно Квитанції № 1 від 06.12.2021, долученої представником позивача до матеріалів справи, вказана податкова накладна прийнята Державною податковою службою України в електронному вигляді.

Отже, доводи представника відповідача про відсутність реальності здійснення господарської операції з купівлі-продажу проса жовтого урожаю 2021 року між ТОВ "Преміум-Насіння" та ТОВ "Макарді", а також щодо відсутності підстав для податкового обліку вказаних операцій, внаслідок чого позивачем завищено податковий кредит за грудень 2021 року на суму 167200 грн. спростовуються належними та допустимими доказами.

Вказані обставини також спростовують пояснення представника відповідача щодо відсутності об`єкта оподаткування за результатами здійснення господарської операції з купівлі-продажу проса жовтого урожаю 2021 року між ТОВ "Преміум-Насіння" та ТОВ "Макарді".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання податкового повідомлення-рішення від 14.07.2022 № 003950715 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 3135 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., суд зважає на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати сторони на надання правничої допомоги повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами, зокрема умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Надавши оцінку долученій представником позивача до матеріалів справи угоді про надання правничої допомоги від 25.07.2022 року, суд встановив, що згідно з умовами вказаної угоди Клієнт замовляє та повністю і своєчасно оплачує, а Адвокат надає Клієнтові за плату правничу допомогу по веденню судової справи за позовом Клієнта до Одеської митниці ДФС та ДКС України про стягнення оплати за товар ( п. 1 ). Згідно з п. 3 цієї угоди передбачено, що Клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар в розмірі 6000 грн. ( а.с. 45 ).

Крім того, згідно наданого платіжного доручення № 346 від 26.07.2022, зазначено платник: ТОВ "Макарді", призначення платежу: "Оплата за надання правничої допомоги згідно рахунка № 147 від 26.07.2022р." Без ПДВ в сумі 6000 грн. При цьому, рахунок № 147 від 26.07.2022 року представником позивача до позовної заяви не надано, як і не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, виходячи з положень вище вказаної угоди про надання правничої допомоги від 25.07.2022 року та відомостей платіжного доручення № 346 від 26.07.2022 неможливо встановити факт отримання та оплати позивачем послуг з надання професійної правничої допомоги в адміністративній справі № 120/6050/22 за позовом ТОВ "Макарді" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Суд наголошує, що долучені до позовної заяви докази свідчать про надання правничої допомоги адвокатом Ковалем Т.І. на користь ТОВ "Макарді" в іншій судовій справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн., оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14.07.2022 № 003950715, прийняте Головним управлінням ДПС у Вінницькій області щодо ТОВ "Макарді".

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Макарді" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 3135 грн. (три тисячі сто тридцять п"ять гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Макарді" (вул.Липова, 40, м. Хмільник, Вінницька область, 22000, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна