Справа № 420/8247/22
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/8247/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кравець О.О.

суддів: Зуєвої Л.Є. , Коваля М.П.

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 р. по справі №420/8247/22 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Електротехнічний «НЕКСТ» України»

відповідач Одеська митниця

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічний «НЕКСТ» України» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації був задоволений.

На зазначене рішення суду Одеська митниця вдруге подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року апеляційна скарга Одеської митниці залишена без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору та вмотивованої заяви щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження , зазначений строк обчисляється з дня складання повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2022 року ухвалено рішення про задоволення позову.

Відповідно до звіту про доставку електронного листа копія рішення була отримана скаржником 19.07.2022 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційна скарга була повернута позивачеві, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Вдруге, апеляційна скарга зареєстрована П`ятим апеляційним адміністративним судом 27.10.2022 року, тобто з пропуском строку.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року апеляційна скарга Одеської митниці залишена без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору та вмотивованої заяви щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з електронним повідомленням про вручення, копію зазначеної ухвали скаржник отримав 03.11.2022 року.

14.11.2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання скаржника щодо звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що Одеська митниця є бюджетною установою, асигнування якої повністю залежить від розподілу державного бюджету, із запровадженням в Україні воєнного стану на момент подання скарги у строк передбачений Кодексом, у Одеській митниці була відсутня можливість сплатити судовий збір за подання скарги , у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку.

Відповідно до статті 133 КАС України та статті 8 Закону України Про судовий збір суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Скрутне матеріальне положення має бути належним чином доведене суду.

Надані апелянтом пояснення не є підставою для звільнення від сплати судового збору, адже несплата обов`язкового платежу суб`єктом владних повноважень не може виправдовуватись відсутністю відповідних бюджетних асигнувань та призначень.

Тому, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

14.11.2022 року апелянтом надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує на введення воєнного стану, як причину пропуску строку.

Проте, апеляційний суд зауважує, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.11.2022 року по справі № 560/15534/21.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеною правовою нормою КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги.

Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене фінансування суб`єктів владних повноважень має відбуватись своєчасно і в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді, при цьому останні не позбавлені можливості протягом усього бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету і мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору.

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Відповідно до положень частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі (пункт 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.3 ст. 2 КАС України передбачено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, є зокрема розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 119 КАС України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

На цей час, суб`єкти владних повноважень, які є учасниками адміністративної справи, відновили свою роботу та здійснюють свої функції, в тому числі при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Крім того, процесуальні строки є обов`язковими для дотримання та безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини по справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).

Окрім цього пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Відтак держава в особі органів влади, що діють як суб`єкти владних повноважень та звертаються до суду з метою захисту інтересів у правовідносинах, які виникли з приводу реалізації ними публічно-владних управлінських функцій, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Одеської митниці про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

У задоволенні клопотання Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Зуєва Л.Є.