Справа № 600/1855/20-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1855/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

15 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кадуб" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадуб» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено; зобов`язано Державну податкову службу України подати безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №600/1855/20-а.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви позивача відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кадуб до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, за результатами розгляду якої судом ухвалено рішення від 03.03.2021 року, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадуб» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано прийняті Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернівецькій області рішення №1712349/42680000 від 08.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 27.03.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1712350/42680000 від 08.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 30.03.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1712348/42680000 від 08.07.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 31.03.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну податкову службу зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Кадуб» податкові накладні № 1 від 27.03.2020 року, № 2 від 30.03.2020 року, № 3 від 31.03.2020 року, датою їх подання. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадуб» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати у вигляді сплаченого згідно платіжного доручення №168 від 04.09.2020 року судового збору у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року - без змін.

Додатковим рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" про ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Ухвалено додаткову постанову у справі № 600/1855/20-а. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

04.11.2021 року Чернівецьким окружним адміністративним судом видані виконавчі лист по справі №600/1855/21-а.

12.08.2022 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" подано до суду заяву в порядку статті 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник просив:

- зобов`язати Державну податкову службу України відповідно до статті 382 КАС України подати до Чернівецького окружного адміністративного суду звіт про виконання Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 рок по справі №600/1855/20-а у визначений судом строк.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - Державною податковою службою України рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року в частині реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" не виконано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2-3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року заява № 60750/00 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи -позивача.

Судом встановлено, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року набрало законної сили, однак наразі відповідачем Державною податковою службою України в частині реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадуб» не виконано.

Вказане не заперечується Державною податковою службою України.

Водночас, апелянт посилається на те, що з примусового виконання рішення суду по даній справі відкрито виконавче провадження, а тому, на переконання апелянта, у позивача існує можливість отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Також, апелянт зазначає, що позивач не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 600/1855/20-а не буде виконано в ході виконавчого провадження та матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на умисне ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи апелянта безпідставними, оскільки, позивач, з метою забезпечення виконання судового рішення, вправі звертатися до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в порядку статті 382 КАС України.

Окрім того, заходи судового контролю та заходи примусового виконання рішення в рамках виконавчого провадження є окремими та незалежними один від одного правовими інститутами, а тому їх застосування не поставлено у взаємовиключення.

При цьому, завершення виконавчого провадження не виключає правових підстав для застосування судового контролю, оскільки, його головна мета полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 611/26/17.

Посилання апелянта на те, що виконання судового рішення у даній справі потребує певного часу, водночас, Державна податкова служба України продовжує вживати невідкладні заходи, спрямовані на виконання судового рішення, колегія суддів вважає необгрунтовпаними, оскільки, апелянтом не надано будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ним дій що до виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кадуб" про встановлення судового контролю та зобов`язано Державну податкову службу України подати безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду у тридцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року по справі №600/1855/20-а.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.