Справа № 580/3746/22
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року справа № 580/3746/22
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн. за місяць, що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 70000 грн. за період з 01.05.2022 по 01.06.2022 (включно).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01.05.2022 по 01.06.2022 (включно) у розмірі 70000 грн.

Ухвалою суду від 13.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивач у добовій відомості військової частини НОМЕР_1 не значився в іменних списках поранених, картка догляду за пораненим у бою (форма 100) не складалась, евакуація як пораненого не проводилась. Також позивач за направленням до медичних закладів через погіршення стану його здоров`я у військову частину НОМЕР_1 не звертався, про можливе отримання ним ніби то 25.04.2022 мінно-вибухової травми, а лише перебуваючи у відпустці 04.05.2022 позивач звернувся до КП «Перша Черкаська міська лікарня» за медичною допомогою, тому відповідач вважає, що відсутні правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди за час перебування позивача у закладах охорони здоров`я на лікуванні за період з 01.05.2022 по 01.06.2022 (включно) у розмірі 70000 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2022 №17 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , призначивши на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти та поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2022 №40 солдат ОСОБА_1 вважався таким, що залучений у період з 18.04.2022 по 01.05.2022 до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях.

По прибуттю позивача до місця постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 він скористався своїм правом піти у відпустку за сімейними обставинами, яка йому надана була надана на 7 днів, зокрема, з 01.05.2022 по 07.05.2022.

Позивач під час перебування у відпустці за сімейними обставинами у м. Черкаси звернувся до КП «Перша Черкаська міська лікарня» за медичною допомогою та у період з 04.05.2022 по 10.05.2022 перебував на лікуванні у вказаній медичній установі.

У подальшому, позивач продовжив своє лікування у КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради», зокрема, у період з 11.05.2022 по 31.05.2022. По закінченню лікування позивачу 01.06.2022 видано довідку військово-лікарської комісії КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» про те, що травма пов`язана з проходженням військової служби.

На підставі рапорту позивача від 31.05.2022, згідно пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з небажанням продовжувати військову службу через сімейні обставини, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2022 №71 позивача звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не виплатив йому додаткову винагороду за його перебування на лікуванні в медичних закладах за травень 2022 року, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII військовослужбовці - особи, які проходять військову службу. Звання солдат відноситься до рядового складу посад військовослужбовців (ст. 5 Закону 2232-XII)

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Із матеріалів справи судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2022 №40 солдат ОСОБА_1 вважався таким, що залучений у період з 18.04.2022 по 01.05.2022 до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях.

Відповідно до пункту 1.1 глави першої розділу ІІІ Інструкції з організації з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (далі Інструкція №333), облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Згідно п. 1.14 глави першої розділу ІІІ Інструкції №333 персональний облік особового складу, який вибув зі строю через загибель (смерть), поранення, хворобу та з інших причин, у підрозділах військових частин ведеться в такому порядку:

- у відділенні та взводі - про всіх військовослужбовців, що вибули зі строю, командири відділень і взводів доповідають своєму безпосередньому командиру (начальнику) щодня в ході бою і після перевірки наявності особового складу після бою;

- у роті (батареї), окремому підрозділі - на всіх військовослужбовців, що вибули зі строю, складається Іменний список особового складу, який вибув зі строю (додаток 60). Іменний список особового складу, який вибув зі строю, щоденно подається командиру батальйону (дивізіону), до штабу військової частини;

- у батальйоні (дивізіоні, ескадрильї) - на підставі даних іменних списків особового складу, який вибув зі строю рот (батарей) і окремих підрозділів, про втрати особового складу, звірені з даними медичних підрозділів військової частини, складається загальний іменний список особового складу, який вибув зі строю, на особовий склад батальйону (дивізіону, ескадрильї), який разом із добовою відомістю щодня надається до штабу військової частини.

Відповідно до п. 1.15 глави першої розділу ІІІ Інструкції №333 у штабі військової частини іменні списки особового складу, який вибув зі строю, подані командирами підрозділів, звіряються з даними обліку медичних підрозділів військової частини. В іменних списках робиться відмітка щодо того, хто з поранених і хворих перебуває в медичному підрозділі військової частини, хто вибув зі складу військової частини через поранення та з інших причин без відома медичних підрозділів частини. На підставі зазначених іменних списків особового складу, який вибув зі строю, даних обліку медичного підрозділу військової частини видається наказ по стройовій частині, за яким весь особовий склад, що загинув у бою, помер унаслідок поранення, контузії, каліцтва, хвороби та з інших причин, виключається зі списків особового складу військової частини. У книгах алфавітного обліку особового складу військової частини робиться відповідний запис.

Із матеріалів справи судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 не значився в іменних списках поранених у добовій відомості військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, п. 2-1 постанови КМУ №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, відповідно до п. 5 наказу Міністерства оборони України від 07.03.2022 №248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснюється на підставі наказів командирів військових частин. В наказах про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень або 30000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його виконання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №2 до Рішення).

Згідно п. 8 наказу Міністерства оборони України від 07.03.2022 №248/1298 у період дії воєнного стану, військовослужбовцям які отримали поранення (контузію, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 гривень за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії

У п. 5 Додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 07.03.2022 №248/1298 зазначено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травми, каліцтва), відповідно до додатку 4, в якому зазначається військове звання, прізвище та ініціали, дата отримання поранення (контузію, травми, каліцтва), та наказ командира військової частини про вибуття на лікування.

Оскільки позивач не значився в іменних списках поранених у добовій відомості військової частини НОМЕР_1 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 про вибуття його на лікування не приймався, бойовий наказ (бойове розпорядження) командиром військової частини НОМЕР_1 відносно позивача не виносився, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 01.05.2022 по 01.06.2022 (включно) у розмірі 70000 грн.

Також суд звертає увагу, що позивач під час його залучення у період з 18.04.2022 по 01.05.2022 до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях за медичною допомогою та за направленням до медичних закладів через погіршення стану його здоров`я у військову частину НОМЕР_1 не звертався, а лише перебуваючи у відпустці за сімейними обставинами звернувся 04.05.2022 до КП «Перша Черкаська міська лікарня» за медичною допомогою.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ