Справа № 160/7849/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/7849/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 року, (суддя суду першої інстанції Рищенко А.Ю.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/7849/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати поліцейському полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовому поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 01.06.2021 та з 01.08.2021 по 01.03.2022 у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 нарахування та виплату поліцейському полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовому поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 01.06.2021 та з 01.08.2021 по 01.03.2022, в повному обсязі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 07.10.2019 він проходить службу в органах Національної поліції України, зокрема, на посаді поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до своєї посадової інструкції під час несення служби забезпечував правопорядок і безпеку громадян внаслідок чого мав безпосередній контакт з населенням у період з 01.01.2021 по 01.06.2021 та з 01.08.2021 по 01.03.2022, а відповідно, мав право на виплату йому додаткової доплати до грошового забезпечення, передбачену положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. № 375, зазначає, що наявність такого права підтверджене і виплатою йому відповідачем вказаної доплати за липень 2021 року, проте, за інші місяці виплата відповідачем не проводилась, хоча позивач продовжував виконувати всі ті ж самі службові обов`язки, що і у липні 2021 року, що підтверджено розрахунковими листами про отримання ним заробітної плати. Позивач зазначає, що відповідальним за виплату наведеної вище доплати у спірний період був відповідач, відсутність коштів на рахунках відповідача для виплати таких доплат на період дії карантину не може бути підставою для відмови у такій виплаті, тому позивач просить визнати наведену бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому додаткової доплати до грошового забезпечення протиправною, а також і відновити його порушене право шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити спірну додаткову доплату до його грошового забезпечення за спірний період виходячи з вимог вищенаведеної постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 та з урахуванням судової практики, викладеної у рішеннях Європейського суду з прав людини, які зазначені у позові.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати поліцейському полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовому поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 року по 01.03.2022 року у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375. Зобов`язано Департамент патрульної поліції здійснити нарахування та виплату поліцейському полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовому поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.02.2021 року по 01.03.2022 року, пропорційно відпрацьованому ним часу в особливих умовах, що передбачена положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ст. 122 КАС України, відтак позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду. Також, відповідач зазначає, що доводи позивача з приводу протиправного не нарахування ОСОБА_1 доплати відповідно до Постанови КМУ №375 є необґрунтованими, адже керівником ДПП було прийнято рішення про включення, зокрема позивача, до переліку осіб, які мають право на отримання відповідної виплати. Крім того, відповідач зазначає, що саме керівник вправі приймати рішення про виплату працівникові додаткової доплати відповідно до постанови №375 у відповідному розмірі, виключено в разі наявності для цього бюджетних асигнувань.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходить службу в органах національної поліції України з 07.10.2019, зокрема, у званні рядового поліції, на посаді поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг.

Згідно змісту Посадової інструкції поліцейського полку ПП в м. Кривий Ріг, відповідно до його службових обов`язків у період з 01.01.2021 по 01.03.2022 позивач виконував свої повноваження по забезпеченню правопорядку і безпеки громадян, а саме: здійснював безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; надання невідкладної допомоги, зокрема, домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; розгляд справ про адміністративне правопорушення; затримання осіб на підставах і у порядку, передбаченому законодавством та інше.

Тобто, відповідно до вищенаведеної Посадової інструкції, позивач під час забезпечення правопорядку і безпеки громадян фактично мав безпосередній контакт з населенням при виконання своїх службових обов`язків, а, відповідно, мав право на додаткову доплату до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

Однак, згідно наявних в матеріалах справи копій розрахункових листків позивача за спірний період з січня 2021 року по березень 2022 року видно, що відповідачем позивачеві була нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за січень 2021 року у липні 2021 року, у інші періоди відповідна доплата не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач не погоджується із вищенаведеною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплату йому у період з 01.01.2021 по 01.06.2021 та з 01.08.2021 по 01.03.2022 додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020, просить визнати таку бездіяльність протиправною, вважаючи, що він має право на нарахування та виплату йому вищенаведеної додаткової доплати до грошового забезпечення, що і стало підставою та предметом для вирішення судом даного спору.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві безпідставно не нараховано та не виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення, передбачену постановою КМУ №375.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої ст. 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі постанова № 211) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався і діяв у спірний період часу.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова № 375) установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою № 211, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами пп. 2-5 Постанови № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі Порядок).

У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину, яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов:

1) особа є поліцейським;

2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України;

3) внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням

Таким чином, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, зокрема забезпечення правопорядку і безпеки громадян, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

При цьому за правовою конструкцією пункту 1 постанови № 375 за наявності всіх зазначених вище умов додаткова доплата встановлюється поліцейським імперативно, а не на розсуд керівництва.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що у спірний період часу позивач проходив службу інспектором патрульної поліції, відповідно до пп. 1 п. 2.1 розділу ІІ посадової інструкції до його функцій відносилось безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, а згідно з пп. 2 п. 2.3 того ж розділу посадової інструкції у цій сфері під час несення служби він здійснював спілкування і співпрацю із суспільством, постійно співпрацював з населенням та громадськими організаціями з метою підвищення рівня публічної безпеки і порядку, запобігання вчиненню правопорушень та встановлення довірливих відносин між поліцією та населенням.

Отже, позивач у спірний період часу належав до категорії поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

З огляду на вказане у спірний період позивач працював за наявності всіх умов, що дають право на встановлення додаткової виплати, передбаченої Постановою КМУ № 375, а тому відповідач мав встановити та виплачувати позивачу в цей період додаткову доплату у розмірі до 50% грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідних умовах.

Зазначене підтверджується наказом Департаменту патрульної поліції від 29.07.2021 № 746-о/с, яким патрульним поліцейським, зокрема і позивачу, встановлено додаткову доплату за січень 2021 року, за період з 01 по 17 лютого 2021 року.

Водночас, з 01 січня 2021 року по 01 червня 2021 року по 01.03.2022 року додаткова доплата за службу в особливих умовах, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 року, позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що підстверджується копіями розрахункових листів, з яких зокрема, судом встановлено, що позивачем у вказаний період відпрацьовано робочий час. (а.с. 21 - 24)

Відповідач заперечуючи проти доводів адміністративного позову посилається на п. 5 постанови № 375, відповідно до якого доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів, а також на те, що бюджетні асигнування на виплату додаткової доплати у спірний період часу не виділялися.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що за наявності всіх умов, визначених у пункті 1 постанови № 375, додаткова доплата до грошового забезпечення відповідної особи встановлюється імперативно, тобто прийняття наказу про встановлення такої доплати є обов`язковим. Разом з тим, сам розмір зазначеної доплати у відсотках до грошового забезпечення визначається в залежності від наявних бюджетних коштів і не може перевищувати 50 відсотків грошового забезпечення.

Тобто, саме розмір доплати є тією складовою, що залежить від бюджетних асигнувань, водночас право особи на отримання доплати до грошового забезпечення за відпрацьований час не може залежати від фактичного виділення коштів.

За правовою позицією ЄСПЛ у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Стосовно доводів відповідача з приводу того, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з: посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Водночас, Постановою № 375 встановлено доплату (додатковий вид грошового забезпечення), зокрема співробітникам ДПП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Разом з тим, частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

При цьому, частиною другою цієї статті встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Позовні вимоги позивача стосуються стягнення належної йомучастини заробітної плати (додаткового виду грошового забезпечення), які, відповідно до статті 233 КЗпП України, не обмежуються будь-яким строком звернення до суду.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №280/729/19.

Отже, доводи відповідача з приводу того, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом є необґрунтованими.

З приводу посилань відповідача на те, що розмір доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою КМУ №375 не повинен обов`язково становити 50% а визначається керівником кожного разу окремо відповідно до відпрацьованого часу, відтак суд не справі приймати на себе повноваження відповідача та прийняти рішення про виплату доплати, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані доводи враховані судом першої інстанції, оскільки судом першої інстанції правомірно зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату суми доплати із проведенням розрахунків пропорційно до відпрацьованого позивачем часу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук