Справа № 280/2868/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 серпня 2022 року 13:01Справа № 280/2868/20 СН/280/70/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Войтенко Д.В., представників

позивача Гаврилової О.Ю.

відповідача 1 Куранової С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг»

до 1. Головного управління ДПС у Запорізькій області

2. Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» (далі позивач, товариство) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1, контролюючий орган), Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі відповідач 2, УДКС у м. Запоріжжі), в якій просило стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків відшкодування податку на додану вартість (ПДВ) за січень 2009 року в розмірі 3 500 469,35 грн. за період з 18.10.2018 по 12.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначило, що 12.02.2020, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі №280/4452/18, ним отримано бюджетне відшкодування з ПДВ за січень 2009 року у розмірі 7 363 251 грн. Також, на підставі зазначеного рішення на користь позивача з Державного бюджету України стягнуто пеню за порушення строків відшкодування ПДВ за період з 17.07.2015 по 17.10.2018 в розмірі 8 627 712,84 грн. Зауважує, що відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України має право на стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з ПДВ по декларації за січень 2009 року за період з 18.10.2018 по 12.02.2020. Просить задовольнити позовні вимоги.

Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області подало відзив (вх. від 03.06.2020 №25859), в якому зазначило, що відповідно до п. 23 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної фіскальної служби. Просить врахувати даний відзив при розгляді справи.

Головне управління ДФС у Запорізькій області позов не визнало, у поданому відзиві (вх. від 09.06.2020 №26724) зазначило, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів. Такі строки позивачем порушено, у зв`язку з чим позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 замінено відповідача 1 Головне управління ДФС у Запорізькій області на його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 30.11.2021 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі № 280/2868/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

20.12.2021 матеріали вищезазначеної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду та в порядку ст. 31 КАС України справу розподілено судді Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П.

Ухвалою суду від 23.12.2021 прийнято до провадження адміністративну справу № 280/2868/20 (провадження № СН/280/70/21); призначено розгляд адміністративної справи № 280/2868/20 (провадження № СН/280/70/21) за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 20.01.2022.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області подано відзив (вх. від 14.01.2022 №2935), в якому зазначено, що строк на стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ не може перевищувати 1095 днів. При цьому, оскільки сума бюджетного відшкодування за січень 2009 року мала бути перерахована позивачу не пізніше 17.07.2015, строк давності у 1095 днів завершується 17.07.2018. Крім того, позовні вимоги, заявлені у даній справі, нерозривно пов`язані із вимогами, заявленими у справі №280/4452/18. Разом із тим, оскільки Верховний Суд, розглянувши справу №280/4452/18, відмовив ТОВ «Запоріжалюмінторг» у стягненні бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2009 року та пені, то вимога позивача про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з ПДВ за січень 2009 року, є безпідставною. Просить у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. від 18.01.2022 №3634), в яких він наполягає на тому, що позивач, відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України має право на стягнення пені за період з 18.10.2018 по 12.02.2020. Зауважує, що справи №280/4452/18 та №280/2868/20 пов`язані лише спільним обґрунтуванням щодо підстав, які дають право на нарахування та стягнення пені, однак різні за своїм предметом. Вказує також, що пеня нараховується кожного дня протягом строку, визначеного пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України. Таким чином, строк у 1095 днів для звернення до суду із позовом про стягнення пені має обраховуватися для кожного дня нарахування пені окремо. У даній справі позивач звернувся до суду 23.04.2020, тобто в межах встановленого строку. Просить врахувати дані пояснення під час прийняття рішення у справі.

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2022 відкладено підготовче засідання у справі до 16.02.2022.

31.01.2022 представником позивача подано відповідь на відзив (вх. №7265), в якій вона спростовує доводи контролюючого органу з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Протокольною ухвалою суду від 16.02.2022 замінено відповідача 1 з Головного управління ДПС у Запорізькій області () на його правонаступника Головне управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП: 44118663) та замінено відповідача 2 з Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області () на Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (); відкладено підготовче засідання у справі до 22.03.2022.

У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, встановленням особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану, призначене на 22.03.2022 підготовче засідання не відбулось.

Від Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву (вх. від 31.03.2022 №14963), в якому зазначено, що відповідно до наданих повноважень органи Державної казначейської служби України не приймають самостійного рішення щодо перерахування пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ, а здійснюють таке перерахування лише за рішенням суду. Просить врахувати даний відзив при розгляді справи та розглянути справу без участі його представника.

25.04.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №16174), в якому вона звертає увагу, що відповідачем 2 не зазначено жодного заперечення проти позовних вимог товариства.

Ухвалою суду від 02.06.2022 призначено підготовче засідання на 14.07.2022.

Протокольною ухвалою суду від 14.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 02.08.2022.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні 02.08.2022 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності з`ясував наступне.

17.02.2009 ТОВ «Запоріжалюмінторг» подало до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі декларацію з податку на додану вартість за січень 2009 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за січень 2009 року.

За результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Запоріжалюмінторг» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі ПДВ) на рахунок платника у банку за січень 2009 року, 27.03.2009 Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі винесла податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2009 року на 7 363 251 грн.

Не погодившись із указаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 17.09.2014, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015, адміністративний позов ТОВ «Запоріжалюмінторг» у справі № 2а-5259/09/0870 задовольнив, податкове повідомлення-рішення від 27.03.2009 № /0 скасував.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 16.03.2016 касаційну скаргу податкового органу залишив без задоволення, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 залишив без змін.

Верховний Суд України ухвалою від 17.11.2016 відмовив у допуску справи № 2а-5259/09/0870 до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.03.2016.

У зв`язку з тим, що контролюючий орган не вчинив на виконання судового рішення у справі №2а-5259/09/0870, яке набрало законної сили, дій щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (далі Реєстр) даних щодо узгоджених сум бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 7 363 251 грн., ТОВ «Запоріжалюмінторг» звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ, а також пені за порушення строків відшкодування ПДВ, яку визначило в сумі 8 627 712,84 грн за 1188 днів прострочення сплати заборгованості (з 17.07.2015 по 17.10.2018).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 у справі № 280/4452/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019, задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідністю «Запоріжалюмінторг», стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2009 року в розмірі 7 363 251 грн. та пеню за порушення строків відшкодування ПДВ за період з 17.07.2015 по 17.10.2018 у розмірі 8 627 712,84 грн.

12.02.2020 позивач отримав бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за січень 2009 року у розмірі 7 363 251 грн. Також, позивач отримав і пеню за період з 17.07.2015 по 17.10.2018 в розмірі 8 627 712,84 грн.

Проте, протягом судового розгляду справи № 280/4452/18 до моменту стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ, а саме з 18.10.2018 по 12.02.2020 (день фактичного відшкодування ПДВ), пеня за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за січень 2009 року в розмірі 3 500 469,35 грн. позивачу відшкодована не була.

Вважаючи, що має право на стягнення з Державного бюджету України пені за порушення строків відшкодування податку на додану вартість за січень 2009 року в розмірі 3 500 469,35 грн. за період з 18.10.2018 по 12.02.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» звернулось до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті, суд керується наступними мотивами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування в певних випадках та захисту прав учасників податкових відносин є Податковий кодекс України, який в тому числі регулює і питання порядку здійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на час узгодження заборгованості бюджету), бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу; пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Законом №1797-VІІІ у підпункті 14.1.18 слова і цифру "у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу" було виключено.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 Податктвого кодексу України.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Як передбачено положеннями пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України (з 01.04.2017) у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з ПДВ протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України нараховується пеня.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання контролюючим органом обов`язку з виплати заборгованості з відшкодування податку на додану вартість протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України.

Нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 Податкового кодексу України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором платником податків, права якого порушені саме внаслідок невідшкодування йому відповідної суми.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). Аналогічне право закріплено й пунктом 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, законодавцем надано платнику податків можливість захистити своє право шляхом оскарження не тільки рішення контролюючого органу, а й шляхом оскарження дії чи бездіяльності контролюючого органу.

Статтею 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість. Визначений законодавцем строк в 1095 днів свідчить на користь того, що Податковим кодексом України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

Після закінчення процедури судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний вчинити належні дії по бюджетному відшкодуванню, у разі не вчинення належних дій, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі, шляхом звернення до суду.

Позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.

При цьому, суд зазначає, що початок перебігу вказаного строку має розпочинатись з дати виникнення бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ (що є також датою початку строку для нарахування пені, оскільки вимоги щодо відшкодування пені нерозривно пов`язані із фактом існування заборгованості бюджету), і такою датою є наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, який обраховується від дати фактичного отримання контролюючим органом судового рішення, що набрало законної сили про задоволення позову позивача + 5 днів для підготовки висновку податковим органом та 5 операційних дні на відшкодування органами казначейства (зазначена кількість днів могла варіюватись в залежності періоду в якому заборгованість виникла та правового регулювання на той період, а саме пунктів 212, 213 Податкового кодексу України).

Отже, статусу бюджетної заборгованості невідшкодовані суми ПДВ набувають на наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, отож саме з вказаної дати платник податків набуває право на нарахування пені та звернення до суду про її стягнення.

Палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду дійшла аналогічного правового висновку у постанові від 14.03.2019 (справа №822/553/17).

Як встановлено судом, позивачем вже заявлялась вимога, зокрема, про стягнення пені за період з 17.07.2015 по 17.10.2018 у розмірі 8 627 712,84 грн. за порушення строків відшкодування ПДВ за січень 2009 року.

Постановою Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №280/4452/18 в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що вимоги позивача про стягнення бюджетного відшкодування та пені заявлені поза межами строку давності, оскільки право на їх повернення виникло у позивача 17.07.2015 (дата граничного перерахування позивачу суми узгодженого бюджетного відшкодування), а з позовом до суду товариство звернулося лише 19.10.2018.

Тобто, Верховним Судом констатовано, що товариство звернулось з позовною вимогою про стягнення, зокрема, пені за період з 17.07.2015 по 17.10.2018 у розмірі 8 627 712,84 грн. за порушення строків відшкодування ПДВ за січень 2009 року поза межами строку давності в 1095 днів.

При цьому, позивач у цій справі (№280/2868/20) звернувся до суду про стягнення пені на бюджетну заборгованість з відшкодування ПДВ за січень 2009 року, як і у справі №280/4452/18, проте за інший період, а саме з 18.10.2018 по 12.02.2020 (фактичний день відшкодування ПДВ).

З матеріалів справи судом встановлено, що контролюючий орган повинен був до 17.07.2015 подати до органу казначейства висновок із зазначенням суми 7363251 грн., що підлягає відшкодуванню ТОВ «Запоріжалюмінторг» з бюджету, а органи казначейства здійснити перерахунок коштів. Відтак, саме з цієї дати у позивача виникло право на звернення до суду за захистом права на отримання бюджетного відшкодування у спосіб стягнення його суми.

Наведене свідчить про те, що у справі №280/2868/20 позивач також не дотримався строку звернення до суду.

Посилання позивача на те, що ним заявлено вимогу про стягнення пені 23.04.2020, яка нарахована лише з 18.10.2018 (до 18.10.2018 вимога про стягнення пені була заявлена у справі №280/4452/18), тобто в межах 1095 - денного строку, а тому позиція відповідача 1 про пропущення строку звернення з вимогою про стягнення пені суперечить фактичним обставинам справи, суд відхиляє, оскільки початок перебігу 1095 денного строку звернення до суду про стягнення пені розпочинається саме з дати виникнення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, а не іншої дати.

На переконання суду, праву платника податків на отримання відповідних сум бюджетного відшкодування та пені кореспондує обов`язок останнього із своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав у разі їх порушення контролюючим органом та наміру їх захистити. Право на звернення до суду не може бути реалізованим у будь-який невизначений час після його виникнення. Законом встановлено строк давності, за збігом якого вимоги щодо суми податкового зобов`язання як не сплаченої, так і надміру сплаченої чи такої, що підлягає відшкодуванню, у податковому правовідношенні припиняються. Аналогічний підхід до застосування положень статті 102 ПК України в частині встановлення темпоральних меж права платника ПДВ на повернення бюджетного відшкодування викладено і в постанові Верховного Суду від 03.12.2020 (справа №1340/4394/18).

Крім того слід звернути увагу і на ту обставину, що постановою Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №280/4452/18 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.10.2019 у справі №280/4452/18 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» відмовлено.

В подальшому, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2021, яка набрала законної сили 06.07.2021, допущено поворот виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 в адміністративній справі №280/4452/18. В порядку повороту виконання рішення суду стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» на користь Державного бюджету України кошти в сумі 7 363 251,00 грн., перераховані на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 в адміністративній справі №280/4452/18 як заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість. В порядку повороту виконання рішення суду стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» на користь Державного бюджету України кошти в сумі 8 627 712,84 грн., перераховані на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.04.2019 по справі №280/4452/18 як пеня, нарахована на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за період з 17.07.2015 по 17.10.2018.

Отже, сума бюджетного відшкодування з ПДВ, на яку позивач заявляє вимоги про стягнення пені, фактично йому не відшкодована.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що вимоги позивача про стягнення пені заявлені поза межами строку давності, суд приходить до висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» не підлягає задоволенню.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.02.2021 у справі №280/4452/18.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. (ч. 5 ст. 242 КАС України).

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжалюмінторг» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості податку на додану вартість відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 14.11.2022.

Суддя Ю.П. Бойченко