Справа № 420/7149/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7149/22
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

20 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив суд:

визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області від 18.03.2022 № 9/1106 рап щодо не зарахування у стаж поліцейського ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Центральним РВ ОМУ ГУМВСУ в Одеській області 16.09.1907; ІПН НОМЕР_2 ) періодів служби з 24.06.2004 по 24.06.2005 та з 10.07.2006 по 21.12.2007 у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня Союзна Республіка Югославія) з розрахунку один місяць за три місяці;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області розглянути рапорт від 18.02.2022 вх. № 1362 ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Центральним РВ ГУМУ ГУМВСУ в Одеській області 16.09.1997; ІПН НОМЕР_2 ) та видати наказ про зарахування періодів служби з 24.06.2004 по 24.06.2005 та з 10.07.2006 по 21.12.2007 у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня Союзна Республіка Югославія) з розрахунку один місяць за три місяці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.02.2022 року він звернувся з рапортом до начальника ГУНП в Одеській області в якому просив врахувати вислугу за службу з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня Союзна Республіка Югославія) з розрахунку один місяць за три місяці та видати наказ і надати довідку з цього приводу. Проте, позивач отримав відповідь УКЗ ГУНП в Одеській області від 18.032022 року № 9/1106 рап, згідно якої рапорт позивача буде розглянуто після завершення військового стану в Україні. Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його права та посилається на Закон України «Про звернення громадян», Конституцію України та наполягає на виданні відповідачем наказу про зарахування періодів служби з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня Союзна Республіка Югославія) з розрахунку один місяць за три місяці.

Представник відповідача вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Головне управління не відмовляло позивачу у зарахуванні у стаж поліцейського періодів служби з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово так, як на рапорт позивача надано лист, яким повідомлено, що відповідь ГУНП в Одеській області буде надана після офіційного завершення воєнного стану в Україні. Відповідач наполягає на тому, що фактичної відмови позивачеві не було надано. До того ж, дані обставини справи не мають відношення до врегулювання нормами Закону України Про звернення громадян так, як позивач звернувся з рапортом, а не зі зверненням.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії -задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 18.02.2022 року Вх.№1362 та прийняти відповідне рішення по суті звернення.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій ставиться про скасування судового рішення та ухвалення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 проходить службу в правоохоронних органах, а саме в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до довідки від 20.06.2005 року № 341, позивач з 24 червня 2004 року по 24 червня 2005 року, згідно з наказом МВС України від 25.06.2004 № 334 о/с перебував у тривалому закордонному відрядженні у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня республіка Югославія).

Відповідно до довідки від 15.12.2007 року № Кі-91913, позивач з 10 липня 2006 року по 21 грудня 2007 року, відповідно до наказів МВС України від 07.07.2006 № 381 о/с, 19.07.2007 № 938 о/с та вп 31.08.2007 № 1172 о/с перебував у закордонному відрядженні у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня Союзна Республіка Югославія). .

18.02.2022 року позивач звернувся до ГУ НП в Одеській області із рапортом на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області, в якому просив посприяти в наданні довідки та врахуванні в тривалому закордонному відрядженні у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України -в Косово (колишня республіка Югославія) періодів з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року та перерахування вислуги років та трудового стажу згідно Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримки миру і безпеки» (а.с.13).

18.03.2022 року Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області на рапорт позивача надано відповідь № 9/1106 рап, в якій зазначено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 654/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єкта господарської діяльності та/або фізичних осіб, законодавчих та інших нормативних актів і виконання відповідно до яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Враховуючи зазначене вище та надзвичайно важку ситуацію, з якою зіткнулася наша країна, відповідь ГУНП в Одеській області буде надана після офіційного завершення воєнного стану в Україні.

Отже, відповідачем на рапорт позивача надано відповідь, якою повідомлено, що наданий ним рапорт буде розглянуто відповідачем після офіційного завершення воєнного стану в Україні.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні звернення або особисто звертитися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Відповідно до ст.5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Законом України «Про Національну поліцію» визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення документів у системі МВС України затвердженої Наказом МВС України від 27.07.2012 року № 650 Рапорт (від фр. - повідомляти) - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання.

З огляду на зазначені норми Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», рапорт є формою звернення, повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, усна або письмова доповідь передбаченої статутами форми при зверненні військовослужбовців і осіб, яким присвоєні спеціальні звання, до своїх начальників, зокрема і поліцейських.

Отже, рапорт може подаватись у формі звернення до вищої інстанції, керівництва, так і у формі так званої доповіді.

Якщо у рапорті було викладено прохання, звернення, то такий рапорт передбачає відповідь тієї особи чи органу, до якої адресувався рапорт.

Як встановлено судами, позивач звернувся до ГУ НП в Одеській області із рапортом на ім`я начальника ГУ НП в Одеській області, в якому просив посприяти в наданні довідки та врахуванні в тривалому закордонному відрядженні у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня республіка Югославія) періодів з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року та перерахуванні вислуги років та трудового стажу згідно Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримки миру і безпеки» (а.с.13).

На вказаний рапорт, 18.03.2022 року, Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Одеській області надано відповідь № 9/1106 рап, в якій зазначено, що відповідь ГУНП в Одеській області буде надана після офіційного завершення воєнного стану в Україні.

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції позивачеві надано відповідь на рапорт, якою не відмовлено у задоволенні прохання позивача посприяти в наданні довідки та врахуванні в тривалому закордонному відрядженні у складі Спеціального миротворчого підрозділу МВС України в Косово (колишня республіка Югославія) періодів з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року та перерахування вислуги років та трудового стажу згідно Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримки миру і безпеки», а відтерміновано розгляд даного питання до моменту офіційного завершення воєнного стану в Україні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності відтермінування розгляду рапорту позивача у зв`язку з введенням воєнного стану в країні з огляду на таке.

Так, колегія суддів зазначає, що неможливість розгляду рапорту по суті заявлених вимог у зв`язку з введення в країні воєнного стану не може ставити у залежність особу щодо якої розглядається питання щодо зарахування періодів служби з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу.

Отже, доводи відповідача про неможливість перевірити достовірність зарахування періодів служби з 24.06.2004 року по 24.06.2005 року та з 10.07.2006 року по 21.12.2007 року є безпідставними та вірно не прийняті судом.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів ввважає, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через введення воєнного стану в Україні.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року Головному управлінню Національної поліції в Одеській області відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №420/7149/22 та на момент ухвалення судового рішення скаржником доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі на відповідні реквізити не надано, сума судового збору в розмірі 1488,60 грн (992,40х150%) підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року - без змін.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім гривні) за наступними реквізитами: отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н.В.