Справа № 380/9981/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9981/22
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

14 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (вул. Угорська, 7А, м. Львів, ), за участю: третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ГО Народна дія Львів (), третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ "Княжий Холл" () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, за участю: третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ГО Народна дія Львів, третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ "Княжий Холл", в якому просить суд:

-визнати протиправними дії (бездіяльність) Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю у м. Львові з надання Товариству з обмеженою відповідальністю Княжий Холл» сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 29.10.2021 № ЛВ45, протиправним та скасувати цей сертифікат по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом зі знесенням існуючих будівель та нежитлових приміщень на вул. Городоцька, 64 у м. Львові»;

-зобов`язати відповідача внести відомості про скасування сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 29.10.2021 № ЛВ45 до єдиного реєстру документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначеного документа.

Ухвалою суду від 03.08.2022 року в справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

10.11.2022 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі шляхом зупинення дії сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 29.10.2021 № ЛВ45 по об`єкту «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом зі знесенням існуючих будівель та нежитлових приміщень на вул. Городоцька, 64 у м. Львові» та зобов`язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові внести відповідні відомості до єдиного Реєстру будівельної діяльності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

При цьому, суд зазначає, що інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Нормами ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 № 2, Пленум надав роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

З врахуванням викладеного, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду може бути істотно ускладено або унеможливлено; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обгрунтовуючи заяву позивач зазначає, що підставами заявленого позову до суду є порушення законних прав та інтересів позивача, як власника суміжної до новобудови земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка архітектури місцевого значення за № 4648-Лв, що були проігноровані Інспекцією ДАБК при вчиненні нею дій та прийнятті рішення щодо видачі оскаржуваного сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 29.10.2021 № ЛВ45. Вважає, що рішення у цій справі впливає на захист суспільного інтересу, який виражається у забезпеченні дотримання замовником всіх правил здійснення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта, що є необхідною умовою для забезпечення права на охорону культурної спадщини, на безпечне навколишнє середовище, комфортні умови проживання, збереження життя та здоров`я жителів суміжних з новозбудованим об`єктом житлових будинків. На думку позивача у разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист її прав та інтересів, а також прав та інтересів територіальної громади, в т.ч. мешканців будинків, які знаходяться поруч, чиє життя і здоров`я буде в постійній небезпеці, забезпечення дотримання правового режиму земель історико-культурного призначення: не лише в межах історичного ареалу, але передусім в охоронній зоні пам`ятки архітектури місцевого значення на зазначеній вулиці.

Суд вказує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив, можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Суд зазначає, що сам факт вчинення відповідачем дій, які на думку позивача обмежують її права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі дії є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.06.2022 у справі №380/4273/21.

Відтак, суд наголошує, що позивачем не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, а в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

Разом з тим, спосіб забезпечення позову обраний позивачем шляхом зупинення дії оскаржуваного сертифікату та зобов`язання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові внести відповідні відомості до єдиного Реєстру будівельної діяльності буде свідчити про вирішення самих позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (вул. Угорська, 7А, м. Львів, ), за участю: третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ГО Народна дія Львів (), третьої соби без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ "Княжий Холл" () про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням строків, передбачених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя Костецький Н.В.