Справа № 287/923/22
Суддя: Кононихіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/923/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої судді Кононихіної Н.Ю.

з участю секретаря Корнєйчук О.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олевську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектора капрала поліції Маслюківського Дмитра Анатолійовича про скасування постанови серії ЕАР № 5540416 від 28.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову (уточненого), в якому позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28.06.2022 року серії ЕАР № 5540416, винесену поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектором капралом поліції Маслюківським Д.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП із закриттям провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору.

Позов обґрунтовано тим, що 28.06.2022 року об 11 год. 22 хв. на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин, 225 км, стосовно позивача ОСОБА_1 відповідачем - поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектором капралом поліції Маслюківським Д.А., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5540416, у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за те, що позивач 28.06.2022 року о 10.59 год. на 225 км. вище вказаної автодороги керував транспортним засобом MERCEDES BENZ 212D, який є спеціалізованим вантажним спеціалізованим фургоном малотоннажним-В, номерний знак НОМЕР_1 , повною масою 2810 кг, вагою до 3,5 т, який на думку позивача відноситься до легкових автомобілів, - без протоколу обов`язкового технічного контролю та своєчасно не пройшов його; на законну вимогу не мав при собі та не пред`явив такий протокол. Зазначає, що докази, що даний транспортний засіб використовувався для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані, тому вважає, що зазначений автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю. Позивач вважає, що відповідачем при розгляді справи не були з`ясовані всі обставини справи, не взяті до уваги пояснення позивача, не враховано особу правопорушника, ступінь його вини, матеріальне становище, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність. Тому позивач вважає постанову неправомірною, необґрунтованою, та такою, що складена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, вказаного правопорушення позивач не вчиняв, а тому відсутні підстави вважати, що ним порушено будь-які правила дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив до суду не надавав.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Судом встановлено, що 28.06.2022 року поліцейським 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектором капралом поліції Маслюківським Д.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАР № 5540416, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 28.10.2022 року зупинено стягнення на підставі постанови серії ЕАР № 5540416 від 28.06.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо стягнення штрафу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні №69834228 від 12.09.2022, до набрання законної сили рішення суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтримав позицію позивача, вважає дії працівника поліції щодо винесення оскаржуваної постанови необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Водночас, частиною 2 статті 255 КУпАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 24421, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 24421, 244-24 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Приписами п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. передбачені ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив відповідачем поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектора капрала поліції Маслюківського Дмитра Анатолійовича.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у даній справі є Головне управління Національної поліції в Житомирській області, як відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до частини 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч. 4 ст. 48 КАС України).

Таким чином, законодавцем встановлені дві умови заміни неналежного відповідача: 1) згода позивача на заміну первинного відповідача; 2) якщо заміна неналежної сторони не приведе до зміни підсудності.

Виходячи з системного аналізу положень ст. 48 КАС України, умовою заміни неналежного відповідача є обов`язкова згода особи, яка звернулась із позовною заявою до суду.

Оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, а клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило, а тому за відсутності згоди саме позивача на заміну відповідача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав його заявлення до неналежного відповідача.

Інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність їх дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст.9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектора капрала поліції Маслюківського Дмитра Анатолійовича про скасування постанови серії ЕАР № 5540416 від 28.06.2022 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 29.01.2003 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Житомирській області інспектор капрал поліції Маслюківський Дмитро Анатолійович, місце знаходження: 11001, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна