Справа № 522/17275/21
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/174/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, з П`ятого апеляційного адміністративного суду, надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), який поданий адвокатом Бочеваром Михайлом Павловичем (адреса: 65012, м.Одеса, вул Ясна, 12, офіс 10) до Інспектора поліції старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти Чиняєвої Оксани Григорівни Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (25030, м.Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б), в якій просить: постанову інспектора поліції старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти УПП в Кіровоградській області Чиняєвої Оксани Григорівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4709453 від 31.08.2021, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч вимогам законодавства відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не роз`яснював позивачу його права та обов`язки, які закріплені, зокрема, ст. 268 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутністю адвоката, всупереч волевиявлення позивача. Відповідач не надав можливості позивачу надати пояснення, не досліджував докази, які позивач хотів надати. Єдина вимога КУпАП, яку виконав відповідач, роз`яснив позивачу право на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, але роз`яснив він його до розгляду справи і до складання оскаржуваної постанови. Відповідач при прийнятті рішення по справі не з`ясував усі обставини, передбачені ст.280 КУпАП. Відповідач не зазначив в оскаржуваній постанові, який конкретно з чотирьох варіантів об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, міститься в діях позивача та ставиться йому до вини. Зазначив, що відповідач не продемонстрував позивачу наявність на його «TruCam» знаку відповідності та додаткового метрологічного маркування, нанесеного на нього виробником « НОМЕР_2 », згідно з вимогами п.п. 16, 57-70 Технічного регламенту. Відповідач використовував прилад TruCam, тримаючи його в руках, що є грубим порушенням ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». В оскаржуваній постанові відсутні дані про відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про роз`яснення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, відсутній конкретний опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також відсутні посилання на будь-які докази, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам, встановленим законом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.06.2022 на адресу суду від відповідача Інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Чиняєвої Оксани Григорівни надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначає наступне. Правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam № ТС008448, без впливу людського фактору. Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam передбачає фіксацію швидкості лише того транспортного засобу, на який наведено лазерний промінь. Після зупинки транспортного засобу та встановлення усіх обставин справи позивачу було повідомлено про початок розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України. Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства. При розгляді справи та прийнятті рішення було взято до уваги, досліджено і розглянуто всі наявні докази у встановленому законом порядку та спосіб відповідно до ст.251, 252, 268 КУпАП. Зазначила, що LTI 20/20 TruCam - це повна назва самого приладу, а буквено-цифровий вираз ТС008378 - означає його серійний номер. Відтак зазначення його як TruCam ТС008448 - є по суті скороченою назвою приладу. Відповідно до положень чинного законодавства, в разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП до повноважень поліцейського не входить обов`язок надання особі захисника. Також послалася на те, що відеозапис розгляду адміністративної справи було здійснено за допомогою нагрудного (портативного) відеореєстратору, однак у зв`язку із надходженням 31.05.2022 ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою до УПП в Кіровоградській області ДПП, після сплину визначеного у законодавстві строку для зберігання відеозапису, такі відеофайли були видалені із серверу для зберігання відеозаписів МВС України за терміном зберігання. Відповідно до відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» №28-10/139 від 21.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam ІІ LTI 20/20 відповідає вимогам нормативно-правових актів (технічних регламентів), його дозволяється вводити в обіг/експлуатацію. Прилад TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Доводи позивача стосовно порушення відповідачем порядку збору доказів у справі, а саме: знаходження приладу TruCam у руках поліцейського, є помилковими та такими, що суперечать змісту чинного законодавства. Твердження позивача, щодо невідповідності дій інспектора до вимог змісту ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковим та таким, що суперечить точному змісту вищезазначеного закону, оскільки положення ч.1, 2 вказаної статті не розповсюджуються на фіксування швидкості руху транспортного засобу у ручному режимі. Стосовно дорожнього знаку 5.70 в місцях здійснення контролю швидкості руху за допомогою приладу TruCam зазначила, що зобов`язання щодо наявності відповідного знаку під час фіксації фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосується лише випадків фіксування стаціонарними технічними засобами (приладами контролю), яким TruCam LTI 20/20 на момент здійснення фіксації не являвся. Жодним чинним нормативно-правовим актом не визначений обов`язок використовувати технічний прилад у ручному режимі TruCam ІІ LTI 20/20 лише з встановленням відповідного дорожнього знаку.

Також до відзиву додано клопотання по зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому просила відмовити у стягненні розміру судових витрат понесених позивачем у зв`язку з наданням правової допомоги в сумі 15000 гривень (а.с. 91 - 103).

14.06.2022 від представника позивача адвоката Бочевара М.П. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачем не було роз`яснено позивачу всі його права, що передбачені ст. 268 КУпАП, що, зокрема вбачається зі змісту постанови, де в графі «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснені» відсутній підпис позивача. Відповідачем не було надано в підтвердження того, що ним було роз`яснено позивачу всі його права, що передбачені ст. 268 КУпАП, відеозапис нагрудного (портативного) відеореєстратора відповідача, з посиланням на те, що закінчився строк його зберігання. Однак, з огляду на те, що позивач повідомив відповідачу про те, що має нам оскаржити винесену відносно нього постанову про адміністративне правопорушення задля об`єктивного та всестороннього розгляду справи у суді, відповідач не проявив обачності щодо збереження відеозапису зі свого нагрудного (портативного відеореєстратору, а відтак стверджувати, що позивачу були роз`яснені всі його права, що передбачені ст. 268 КУпАП, у відповідача підстав немає. Відповідач не забезпечила позивачу можливість скористатися правовою допомогою, чим порушила його право, передбачене ст. 268 КУпАП. Також зазначив, що в доданих до відзиву сертифікатах відповідності та сертифікату відповідності типу мова йдеться саме про прилад LTI 20/20 TruCam, без зазначення його серійного номеру, а відтак не зазначення в оскаржуваній постанові повної назви лазерного вимірювача швидкості руху транспортного засобу, свідчить про не належний доказ вини позивача (а.с. 118 -119).

11.07.2022 на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких зазначила, що після зупинки транспортного засобу та встановлення усіх обставин справи позивачу було повідомлено про початок розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України. Позивач заявив усне клопотання про забезпечення його адвокатом та його було повідомлено, що він може реалізувати своє право на власний розсуд. Зазначила, що відповідно до положень чинного законодавства, в разі притягнення особи до адміністративної відповідальності до повноважень поліцейського не входить обов`язок надання особі захисника. Відеозапис розгляду адміністративної справи було здійснено за допомогою нагрудного (портативного) відеореєстратору, однак у зв`язку із надходженням 31.05.2022 ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою до УПП в Кіровоградській області ДПП, після сплину визначеного у законодавстві строку для зберігання відеозапису, такі відеофайли були видалені із серверу для зберігання відеозаписів МВС України за терміном зберігання. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан в Україні, у зв`язку з чим, були прийняті міри щодо убезпечення особового складу управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, шляхом видалення та знищення відеофіксації адміністративних правопорушень, які містили в собі службову інформацію, що стосується персональних даних працівників поліції. Зазначила, що нею дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Також послалася на те, що згідно п.10.7.63 ДСТУ 4100:2014 «Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 5.70 «фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» потрібно застосовувати для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Зобов`язання щодо наявності відповідного знаку під час фіксації фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стосується лише випадків фіксування стаціонарними технічними засобами (приладами контролю), яким TruCam LTI 20/20 на момент здійснення фіксації не являвся (а.с. 126 129).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 липня 2022 року замінено первісного відповідача Інспектора поліції старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти Чиняєвої Оксани Григорівни Управління патрульної поліції в Кіровоградській області на Управління патрульної поліції в Кіровоградській області.

08.08.2022 на адресу суду від відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на адміністративний позов та клопотання по зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що ідентичні за змістом відзиву та клопотанню, які надавалися первісним відповідачем.

Представник позивача адвокат Бочевар М.П. у судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 205 КАС України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 14 листопада 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив таке.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.08.2021 о 13:56:08 в м. Кропивницький вулиця Бобринецький шлях, 154 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI S7, реєстраційний номер НОМЕР_3 рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam 08448, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Постановою серії ЕАО № 4709453 від 31.08.2021, складеною інспектором старшим лейтенантом поліції 1 батальйону 4 роти УПП в Кіровоградській області Чиняєвою О.Г., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 12.4 ПДР.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначені положення містяться і в п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», які вказують, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, працівники поліції з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення можуть застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Застосування таких, порядок зберігання, видачі, приймання, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, чітко регламентовано даною Інструкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перевищив встановлене обмеження швидкості більше як на 23 км/год, швидкість зафіксовано приладом TruCam 008448.

Згідно з Довідкою начальника сектору зв`язку та телекомунікацій управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Распутного О. від 02.06.2022 зазначено, що адміністративне правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС008448, та містилась у серверах управління патрульної поліції Кіровоградської області. Під час введення на території держави воєнного стану передбачено низку повноважень наданих органом державної влади необхідних для забезпечення Національної безпеки, усунення загрози та небезпеки. Керівництвом управління патрульної поліції в Кіровоградській області спільно з військовою адміністрацією м. Кропивницького, з метою убезпечення особового складу управління патрульної поліції в Кіровоградській області, а також попередження витоку службової інформації, прийнято рішення щодо знищення інформації яка була накопичена в ході службової діяльності до 24.02.2022 (а.с. 114).

Однак судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали справи не містять роздруківок, фотодоказів чи відеозапису порушення позивачем ПДР.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/855/17 роз`яснив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правовому висновку, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.03.2018 у справі №760/2846/17, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначена постанова є предметом спору між позивачем та відповідачем та не може розглядатися як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП.

Отже, відповідачем факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є не доведеним.

Верховний Суд у постанові № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року роз`яснив, що на підставі статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відсутність у справі будь-якого доказу, як-то відеозапису з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої постанови.

Згідно з постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 у справі № 537/2088/17 правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4709453 від 31 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України з відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову інспектора поліції старшого лейтенанта 1 батальйону 4 роти УПП в Кіровоградській області Чиняєвої Оксани Григорівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4709453 від 31.08.2021, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.І.Ковтун