Справа № 380/22194/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року

справа №380/22194/21

провадження № П/380/22432/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Марець В.В.,

представника позивача за первісним позовом Паїк М.В. , Аракчеєва Ю.,

представника відповідача за зустрічним позовом Барнацького П.С., представник позивача Крохта Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 до бюджету податкового боргу в сумі 89743,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що фізична особа - ОСОБА_2 має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості. Оскільки відповідач не сплатив ці зобов`язання у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Зазначає, що податковий орган, відповідно до Податкового кодексу України, попередньо вже виставив відповідачу податкову вимогу №3435-17 від 17.01.2018, яку надіслано платнику. Податкова вимога вручена відповідачу не призвела до сплати податкового боргу у добровільному порядку. Тож, оскільки вжиті заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, контролюючий орган звернувся із означеним позовом до суду.

30.11.2021 суд звернувся із запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 в порядку ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання.

14.12.2021 за вх. № 94747 на адресу суду надійшла відповідь на запит із адресою місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.01.2021 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0978630/1313-1308 від 30.05.2018; №72345713 від 07.30.2019; №0/308 від 19.07.2019; №0-1309 від 08.04.2020; №0-1309 від 08.04.2020; №0-1309 від 08.04.2020.

В обґрунтування заяви, зазначив, що у приватній власності перебували житлові приміщення за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 358,1 м. кв. та у АДРЕСА_3 половина будинку площею 36,7 м. кв. Проте, дане майно у вересні 2018 року було подароване, та відповідно у приватній власності не перебувало. Вказав, що згідно рішення Східницької селищної ради №806 від 23.01.2016 за 2017 рік ставка податку становила 0,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Сума податку за 2017 рік мала б становити 2809,66 грн, а не 5729,60 грн, як зазначено у податковому повідомленні-рішенні форми (Ф) №0-1308. Зазначив також, що згідно рішення Східницької селищної ради №330 від 23.06.2017 за 2018 рік ставка податку становила 0,4 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Так як будинок перебував у власності ОСОБА_2 протягом 8 місяців 2018 року, то сума податку мала б становити 2363,54 грн, а не 5332,83 грн, як зазначено у податковому повідомленні-рішенні форми (Ф) №0/308 від 19.07.2019. Виходячи із зазначеного, сума штрафних санкцій у розмірі 986,92 грн за несвоєчасну сплату податку згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ш) №72345713 від 07.03.2019 на підставі акту перевірки №006043/13-01-57-13/ НОМЕР_1 від 07.03.2019 є протиправною, так як нарахована на значно завищені суми податку на нерухоме майно і в порушення вимог статей 76, 86 Податкового кодексу України акт камеральної перевірки не надіслано для ознайомлення та можливого подання заперечення. Крім цього, зазначив, що податкова вимога від 17.01.2018 за №3435-17 скеровувалась податковим органом не за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_2 . З огляду на наведене просить суду зустрічний позов задоволити повністю, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Ухвалою суду від 28.01.2022 прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 380/22194/21 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 28.01.2022 вирішено перейти до розгляду справи за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

08.04.2022 за вх. №26054 від представника Головного управління ДПС у Львівській області надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

25.04.2022 за вх. №29367 від представника Головного управління ДПС у Львівській області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

03.05.2022 за вх. №31456 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про поновлення строку подання зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.05.2022 заяву представника позивача за зустрічним позовом про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку звернення до суду із заявою у справі до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. У задоволенні клопотання представника відповідача за зустрічним позовом про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

26.05.2022 за вх. №36876 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення додаткових пояснень.

15.07.2022 за вх.№47266 від представника ГУ ДПС у Львівській області надійшла заява про закриття провадження у справі в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-1308 від 19.07.2019 на суму 35239,74 грн, №0-1308 від 19.07.2019 на суму 5332,83 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 153,15 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 5977,41 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 36447,42 грн, оскільки відсутній предмет зустрічного позову, так як, контролюючим органом в добровільному порядку скасовані податкові повідомлення-рішення, а в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.03.2019 № на суму 986,92 грн відмовити по суті.

29.07.2022 за вх.№50056 від ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

22.08.2022 за вх. №54368 від представника ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі.

15.09.2022 за вх.№59549 від представника ГУ ДПС у Львівській області надійшла заява про зменшення позовних вимог. Зазначила, що згідно даних ІКП та довідки про заборгованість, податковий борг в сумі 89743,92 грн зменшився за рахунок винесення рішення про скасування нарахованого в минулих роках податку на нерухоме майно. Станом на 23.08.2022 із суми, яка була предметом розгляду даного позову, заборгованість ОСОБА_2 в рамках даного позову складає 6716,56 грн. З огляду на наведене, просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 6716,52 грн. Також, представником ГУ ДПС у Львівській області подано заяву про уточнення заяви про закриття провадження. Просить закрити провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №0-1308 від 19.07.2019 на суму 35239,74 грн, №0-1308 від 19.07.2019 на суму 5332,83 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 153,15 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 5977,41 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 36447,42 грн, оскільки відсутній предмет зустрічного позову. А в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 07.03.2019 № на суму 986,92 грн та форми «Ф» №0-1308 від 30.05.2018 на суму 5729,60 грн. відмовити повністю.

17.10.2020 за вх.№65327 від ОСОБА_2 надійшла заява про зменшення позовних вимог по зустрічному позову. Просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №0978630/1313-1308 від 30.05.2018 та податкове повідомлення рішення №72345713 від 07.03.2019.

З урахуванням заяв про зменшення позовних і зустрічних вимог предметом розгляду є:

- за первісним позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 борг у сумі 6716,22 грн;

- за зустрічним позовом вимоги визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.05.2018 за №0-1308 на суму 5729,60 грн та податкове повідомлення-рішення №72345713 від 07.03.2019 на суму 986,92 грн.,

Ухвалою суду від 18.10.2022 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи по суті.

Представники позивача за первісним позовом в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд первісний позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути заборгованість у сумі 6716,52 грн

Щодо задоволення зустрічного позову заперечили, просили у задоволенні такого відмовити. За даними реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки автоматичної інформаційної системи «Податковий борг», на час формування рішень про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ОСОБА_2 перебував власником житлових будинків, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 358,1 кв.м.; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , площею 687,6 кв.м.; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 36, кв.м. При нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки було враховано лист Східницької селищної ради від 19.05.2016 №287 про скасування пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, об`єкти оподаткування яких використовуються їх власниками з метою одержання доходів. В наданому переліку було зазначено, зокрема, і об`єкти нерухомого майна ОСОБА_2 . Додатково повідомив, що ФОП ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_2 та яка зареєстрована в Бориславській ДПІ як платник окремих податків з 2017 року здійснює свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_4 . Враховуючи те, що про факт припинення права власності на зазначене майно ОСОБА_2 податкові органи не повідомляв та з письмовою заявою про виявлені розбіжності в податкові органи не звертався, податку було нараховано за весь 2018 рік в сумі 5332,83 грн. Беручи до уваги наявну інформацію про припинення права власності 24.08.2018 на будинок площею 358,1 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_4 , проведено перерахунок податку в сторону зменшення на 1777,63 грн. При цьому, сума нарахованого в 2019 році за 2018 рік податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 3555,20 грн. ((358,1 кв. * 14,892 грн./кв.м)/ 12 міс. *8 міс.), про що свідчить сформоване податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 04.07.2022 №1301-2417/1308, яке надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення та 12.07.2022 отримано безпосередньо ОСОБА_2 . Граничний термін сплати зазначеного податкового повідомлення-рішення ще не настав. Довідково повідомив, що при проведенні перерахунку Головним управлінням ДПС у Львівській області також відкликано наступні податкові повідомлення-рішення форми «Ф»: 2018 р. - сумі 5332,83 грн. за житловий будинок загальною площею 358,1 м.кв. (від 19.07.2019 №0/1308), 35239,74 грн. за житловий будинок загальною площею 687,6 м.кв. (від 19.07.2019 №0/1308); 2019 р. - сумі 153,15 грн. за житловий будинок загальною площею 36,7 м. кв. (від 08.04.2020 1:06-1309), 36477,42 грн. за житловий будинок загального площею 687,6 м.кв. (від 08.04.2020 Л:06-1309) та 5977.41 грн. за житловий будинок загальною площею 358,1 м. кв. (від 08.04.2020 №06-1309). Згідно даних облікової картки платника податку 08.05.2018 року ОСОБА_2 сплачено борг в сумі 4934,62 грн., (податок за 2016 рік, що був нарахований в ІКП платника 29.12.2017 року за житловий будинок площею 358,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ). По факту несвоєчасної сплати податку застосовано 20% штрафної санкції на суму недоплати, а саме 986,92 гри. (4934,62 гри. *20%). При цьому сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 07.03.2019 № . Отже, станом на 01.09.2022 в ІКП числиться борг в загальній сумі 6716,52 грн.

Представник відповідача щодо стягнення заявленого боргу заперечує, наголошує в засіданні суду, що так як позивачем під час розгляду справи значна сума боргу у відповідності до заявлених вимог була 89743,92 грн, а протягом розгляду справи зменшилася до 6716,52 грн, і таке свідчить про безпідставне нарахування боргу, так як контролюючий орган і самостійний зменшив борг. Щодо стягнення 6716,52 грн, то також відсутні правові підстави, бо такий борг не є узгодженим і відповідно відсутні підстави стягувати, про його наявність боржник довідався із ухвали суду від 17.12.2021. Такі надсилалися за адресою: с.Попелі, Дрогобицький район, Львівська область, однак така адреса не є податковою адресою позивача і не є місцем проживання. Дане і підтверджується витягами з реєстру речових прав, що за такою адресою і нема реєстрації майна. Про наявність податкових повідомлень рішень позивач довідався лиш з ухвали суду.

За зустрічним позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення №0-1308 від 30.05.2018 на суму 5729,60 грн та податкового повідомлення-рішення №72345713 від 07.03.2019 на суму 986,92 грн., то вважає такі винесені не у відповідності до чинного законодавства, без врахування Рішення Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 та Рішення № 330 від 23.06.2017, оскільки розрахунок податку здійснено контролюючим органом на підставі листа Східницької селищної ради від 19.05.2016 №287, крім того акт камеральної перевірки і податкові повідомлення рішення не скеровувалися на адресу позивача. Наголошує, що так як контролюючий орган самостійно відкликав податкові повідомлення-рішення (№0-1308 від 19.07.2019 на суму 35239,74 грн, №0-1308 від 19.07.2019 на суму 5332,83 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 153,15 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 5977,41 грн, №0-1309 від 08.04.2020 на суму 36447,42 грн, оскільки відсутній предмет зустрічного позову), то дане свідчить про неналежний порядок нарахування податку.

Зазначив, що рішенням Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 та №330 від 23.06.2017 не передбачено обмеження пільг у випадках зазначених в п.п.266.4.3 п.266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються (база оподаткування об`єкта зменшується для житлового будинку/будників незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів) до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності). Вважає, що з врахуванням рішення Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 за 2017 рік ставка податку становила 0,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування, сума податку на нерухоме майно за 2017 рік має становити 3809,66 грн, а не 5729,6 грн, як зазначено у податковому повідомленні-рішенні №0-1308 від 30.05.2018. Щодо податкового повідомлення-рішення форми (Ш) № від 07.03.2019, відповідно до якого донараховано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату відповідно до акту перевірки №006043/13-01-57-13/ НОМЕР_1 від 07.03.2019 в сумі 986,92, ОСОБА_2 зазначив, що сума податку на нерухоме майно за 2016, згідно рішення Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 повинна становити 1640,51 грн, а не 4934,62 грн, з огляду на що, сума штрафу в розмірі 986,92 грн, є завищена у 3 рази і підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно витягу з реєстру речових прав ОСОБА_2 на праві приватної власності належав житловий будинок загальною площею 358,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будинок АДРЕСА_3 площею 36,7 кв м, земельна ділянка 0,032 га АДРЕСА_3 ; земельна ділянка 0,25 га АДРЕСА_3

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 45 на звороті) право власності припинено 24.09.2018.

Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки від 26.10.2021 за №12364/5/13-01-13-10 про заборгованість складала 89743,92 грн (вимоги з якими ГУ ДПС у Львівській області звернулося в суд ):

- 5729,60 грн - податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0978630/1313-1308 від 30.05.2018 (термін сплати 28.12.2018);

- 986,92 грн - штрафна санкція за несвоєчасну сплату донараховано згідно акту перевірки №006043/13-01-57-13/ НОМЕР_1 від 07.03.2019 податкове повідомлення рішення форми (Ш) № від 07.03.2019;

- 5332,83 - податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0/1308 від 19.07.2019 (термін сплати 02.12.2019);

- 35239,74 грн - податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1308 від 19.07.2019 (термін сплати 02.12.2019);

- 36477,42 грн - податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1309 від 08.04.2020 (термін сплати 28.12.2020);

- 5977,41 грн - податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1309 від 08.04.2020.

Згідно рішення ГУ ДПС у Львівській області від 04.07.2022 №450/13-01-24-13 про коригування нарахованих до сплати сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в інтегрованих картках платника податку надано доручення щодо коригування в інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 18010200 - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості ІТС «Податковий борг» по ОСОБА_2 в сторону зменшення, відповідно до відкликаних ППР, а саме:

- податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1308 від 19.07.2019 на суму 35329,74 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 19.07.2019 №0-1308 на суму 5332,83 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 08.04.2020 №06-1309 на суму 153,15 грн;

- податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1309 від 08.04.2020 на суму 36477,42 грн;

- податкове зобов`язання, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми (Ф) №0-1309 від 08.04.2020 на суму 5977,41 грн.

Відповідно до довідки про суми податкового боргу платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 від 23.08.2022, станом на 22.08.2022, сума боргу становить 6716,52 грн (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (50 18010200), з якої податкові зобов`язання - 5729,60 грн (податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») №0-1308 від 30.05.2018 (термін сплати 28.12.2018), штрафні санкції - 986,92 грн (донараховано штрафні санкції (за несвоєчасну сплату) (податкове повідомлення-рішення (форми «Ш») № від 07.03.2019.

У зв`язку із наявністю у ОСОБА_2 податкового боргу, ГУ ДПС у Львівській області звернулося з первісним позовом до суду з вимогами про стягнення боргу (первісний позов).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення про нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протиправними, відповідач оскаржив такі до суду.

Вирішуючи заявлені зустрічні позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: №0-1308 від 30.05.2018; № від 07.03.2019, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Відповідно до ст. 265 ПК України (у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, що діє з 01 січня 2015 року), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку; плати за землю.

Так, відповідно до п. 8.3 ст. 8 ПК України (у редакції, чинній на час прийняття податкових повідомлень - рішень), до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Водночас, відповідно п. 4.4 ст. 4 ПК України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Тобто, безпосереднє встановлення місцевих податків, таким чином і податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесено податковим законодавством до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Згідно із п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 12.3.1 п.12.3 ст. 12 ПК України).

Згідно з п. 12.5 ст. 12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених п.п. 12.3.4 ст. 12 цього кодексу.

Відповідно п.п. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Така правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 30 серпня 2016 року по справі № К/88/8077/16.

Згідно з пунктом 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно зі статтею 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

У підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за базовий податковий (звітний) період (рік).

Пільги із сплати податку не надаються на об`єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, використовуються у підприємницькій діяльності).

Згідно пп. 266.4.3. п. 266.4. ст. 266 ПК України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

З аналізу викладеного вбачається, що обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, здійснюється виходячи із загальної площі об`єкта житлової нерухомості зменшеної відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, та відповідної ставки податку, шляхом множення бази оподаткування на ставку податку.

Як зазначається вище, встановлення ставки податку на об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості покладається на органи місцевого самоврядування, в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості, відповідно до пп. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України. Але при цьому Податковий кодекс України встановлює граничний розмір ставки податку а саме: 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно пп.4.1 Рішення №806 Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області від 23.01.2015 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в смт. Східниця» та Рішення №330 Східницької селищної ради м. Борислава Львівської області від 23.06.2017 «Про нову редакцію рішення №806 від 23.01.2015 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в смт. Східниця», база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп. 5.1 вказаних рішень, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб та юридичних осіб, встановлюються за рішенням селищної ради в залежності від місця розташування зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування.

Згідно з пп.5.2 вказаних рішень, установлено, що на 2015 рік ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 5.1 не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об`єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.7.1. рішень, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 4.1 пункту 4 цього положення, та пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 4.1 пункту 4 цього положення та пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення), та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 4.1 пункту 4 цього положення та пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення), та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів 2 і 3 цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Судом встановлено, що позивач до 24.09.2018 був власником житлового будинку загальною площею 358,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зведеної інформації про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що встановлені для фізичних осіб на 2017 рік, опублікованої на сайті ДПС у Львівській області відповідно до рішення селищної ради від 23.01.2015 № 806 ставка податку на нерухоме майно до 31.12.2017 року становила 0,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становив 3200,00 грн.

Звідси з урахуванням пільги у вигляді 120 м.кв. відповідно до пп «б» пп. 266.4.1. п. 266.4 ст. 266 ПК України, розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_2 , повинен був становити 3809,66 грн (358,1 м. кв. - 120 м. кв. х (3200х0,005) = 3809,66 грн.

У оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні №0-1308 від 30.05.2018, відповідачем визначено розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 5729,60 грн.

Щодо посилань відповідача на лист Східницької селищної ради від 19.05.2016 №287 про скасування пільг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, об`єкти оподаткування яких використовуються їх власниками з метою одержання доходів, то такі судом не приймаються до уваги, оскільки згідно із п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів, а не листи.

Прийнятими рішеннями Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 та №330 від 23.06.2017 не передбачено обмеження пільг у випадках зазначених в п.п. 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України.

Крім цього судом не береться до уваги покликання відповідача за зустрічним позовом про те що, за адресою АДРЕСА_4 ОСОБА_2 ведеться господарська/підприємницька діяльність, використання об`єкта оподаткування з метою одержання доходів (надання в оренду, лізинг, позичку, використання у підприємницькій діяльності), так як таких доказів суду не надано контролюючим органом.

Суд вважає визначення ОСОБА_2 податковим органом ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2017 рік без врахування рішення Східницької селищної ради №806 від 23.01.2015 та №330 від 23.06.2017 неправомірним.

Крім того, як встановлено при розгляді даної справи, сформовані податкові повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг .

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (п. 58.3 ст. 58 ПК України).

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, як вбачається із матеріалів справи податкові повідомлення - рішення скеровувалися позивачу за адресою: Львівська область, Дрогобицький район с.Попелі. У відповідності до пп.266.7.2 п.266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

З огляду на викладене судом зроблений висновок, що податкові повідомлення - рішення були направлені не за податковою адресою позивача. У відповідності до пп.45.1 ст. ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Доказів того, що відповідачем визначена саме ця адреса (Львівська область, Дрогобицький район с.Попелі), як податкова адреса сторонами суду не надано.

З аналізу всіх податкових повідомлень - рішень (податок за 2017,2018 роки), податкової вимоги та доказів наданих щодо направлення відповідачу вищезазначених актів індивідуальної дії позивачем не надано доказів того, що вони були направлені на належну податкову адресу платника податків (місце реєстрації відповідача), тому вважаються не узгодженими та такими що підлягають сплаті відповідачем. При цьому судом враховано, що у спірних податкових повідомленнях рішеннях (2016-2018 роки) була зазначена податкова адреса за якою позивач не проживав.

Щодо обрахунку площі майна для сплати податку як зазначалось вище Східницькою селищною радою прийнято Рішення №806 від 23.01.2015 та Рішення № 330 від 23.06.2017 і відповідно, які встановлюють пільги зі сплати податку за житлову/нежитлову нерухомість, проте при обрахунку таких відповідач керувався не Рішеннями, а листом від 19.05.2016 № 287 який селищна рада скерувала на адресу контролюючого органу і просила врахувати при обрахунку податків за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Слід звернути увагу на те, що предметом оскарження у цій справі є виключно податкові повідомлення-рішення податкового органу (відповідача за зустрічним позовом), прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень, передбачених підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 та підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України щодо визначення податкового зобов`язання. Правомірність рішення органу місцевого самоврядування, яким змінився порядок застосування податку до об`єкту оподаткування, не є предметом оскарження в цій справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі Податковим кодексом України, проте є виключною "правовстановлюючою" компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах цієї справи.

Отже, з урахуванням викладено, суд дійшов висновку про протиправність рішення контролюючого органу щодо визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом з порушенням вимог податкового законодавства та принципів, передбачених ч.2 ст.2 КАС України, що має наслідком його скасування.

Також судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове-повідомлення рішення від 07.03.2019 №, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_2 сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 986,92 грн за затримку на 130 календарних днів сплати останнім грошового зобов`язання в сумі 4934,6 грн. Штрафна санкція донарахована за несвоєчасну сплату відповідно до акту перевірки №006043/13-01-57-13/ НОМЕР_1 від 07.03.2019.

Відповідно до акту про результати камеральної перевірки від 07.03.2019 №006043/13-01-57-13/ НОМЕР_1 , проведеною камеральною перевіркою встановлено порушення правил сплати (перерахування) податкового зобов`язання ОСОБА_2 , зазначеного у податковому повідомленні-рішенні від 09.08.2017 №90051-13, чим порушено п.п. 266.10.1 -а) п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, а саме платником порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що був нарахований за 2016 рік в сумі 4934,62 грн за нежитловий будинок площею 258,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 із затримкою більше 30 календарних днів.

Згідно зведеної інформації про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що встановлені для фізичних осіб на 2016 рік, опублікованої на сайті ДПС у Львівській області відповідно до рішення селищної ради від 23.01.2015 № 806 ставка податку на нерухоме майно до 31.12.2016 року становила 0,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування.

Розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1378,00 грн.

Звідси з урахуванням пільги у вигляді 120 м.кв. відповідно до пп «б» пп. 266.4.1. п. 266.4 ст. 266 ПК України, розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ОСОБА_2 , повинен був становити 1640,51 грн (358,1 м. кв. - 120 м. кв. х (1378х0,005) = 1640,51 грн.

У податковому повідомленні-рішенні 09.08.2017 №90051-13, відповідачем визначено розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 4934,6 грн.

Відповідно сума штрафу у розмірі 986,92 грн є неправильною, з огляду на що, податкове-повідомлення рішення від 07.03.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1308 від 30.05.2018 та податкового-повідомлення рішення № від 07.03.2019 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимого про стягнення податкового боргу, суд зазначає:

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.20.1.19 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. В даному випадку борг не узгоджений.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані сторонами, суд доходить висновку, що позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 підлягають задоволенню шляхом скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на задоволення позовних вимог зустрічного позову, у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу в сумі 6716,52 грн слід відмовити в повному обсязі, так як сума боргу не є узгодженою.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертизи.

Таким чином, сплачений позивачем за зустрічним позовом судовий збір - у розмірі 992,40 грн, підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0978630/1313-1308 від 30.05.2018.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 07.03.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір в сумі 992,40 грн.

У задоволені первісного позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - відмовити повністю.

Судові витрати за первісним позовом стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.11.2022.

Суддя Сподарик Н.І.