Справа № 280/9605/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 280/9605/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року в адміністративній справі №280/9605/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11 серпня 2021 року №56 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за його зверненнями 30 червня 2021 року, 08 липня 2021 року, 04 серпня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 04 грудня 1990 року по 17 липня 1990 року та з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року, а також до пільгового стажу із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоди його роботи з 20 березня 2000 року по 03 січня 2001 року, з 08 лютого 2006 року по 07 лютого 2007 року, з 05 квітня 2004 року по 02 вересня 2005 року, у зв`язку із чим призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29 квітня 2021 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11 серпня 2021 року №56 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року, а також до пільгового стажу із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 з 20 березня 2000 року по 03 січня 2001 року, з 08 лютого 2006 року по 07 лютого 2007 року, з 05 квітня 2004 року по 02 вересня 2005 року, та призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29 квітня 2021 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлеено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 30 червня 2021 року за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі-Порядок 22-1) передбачено, що з 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Враховуючи зазначене, заява позивача від 30 червня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 в порядку екстериторіальності розглянута Управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області та було прийнято рішення від 06 липня 2021 року № 56 про відмову в призначенні пенсії. У Рішенні зазначено, що страховий стаж становить 32 роки 6 місяців, 8 днів, пільговий стаж становить 2 роки 6 місяців 13 днів, за результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу не зараховано період з 04 лютого 1998 року по 17 січня 2003 року (відсутня довідка про зміну назви організації, та підтвердити первинними документами атестацію робочих місць в плавильному цеху №4).

08 липня 2021 року позивач вдруге звернувся за призначенням пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надавши додатково отриману довідку про структуру AT «Запорізький завод феросплавів» від 08.07.2021 №132.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15 липня 2021 року №79 позивачу вдруге відмовлено у призначенні пенсії. У Рішенні зазначено, що:

страховий стаж становить 39 років 6 місяців,

пільговий стаж становить 5 років 3 місці 28 днів,

за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано: період роботи з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року, оскільки наказ про прийняття виданий пізніше, ніж дата зарахування на роботу;

за результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 20 березня 2000 року по 03 січня 2001 року, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочого місця за умовами праці; з 08 лютого 2006 року по 04 вересня 2008 року, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочого місця плавильник металу та сплавів у ливарному цеху.

04 липня 2021 року позивач утретє звернувся за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 11 серпня 2021 року №56 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. У вказаному рішенні зазначено, що:

страховий стаж особи становить 34 роки 8 місяців 10 днів;

пільговий стаж становить 06 років 10 місяців 27 днів;

за результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 20 березня 2000 року по 03 січня 2001 року, з 08 лютого 2006 року по 08 лютого 2007 року, оскільки відсутні витяги з наказів про атестацію робочого місця за умовами праці.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09 вересня 2021 року №0800-0205-8/60443 на адвокатський запит, страховий стаж позивача складає 34 роки 8 місяців 10 днів, а пільговий 6 років 10 місяців 27 днів, до загального стажу ОСОБА_1 не зараховані наступні періоди:

- з 04 грудня 1990 року по 17 липня 1990 року - слухач денного підготовчого відділення Запорізького індустріального інституту;

- з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року - ПП «Власов» інженер з автоматизації технологічних процесів металургії.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на врахування стажу та призначення пенсії на пільгових умовах згідно із пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , а відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є необґрунтованою.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З трудової книжки серії позивача , судом встановлено, що останній працював:

- Запис№11 - 04 грудня 1990 року зарахований слухачем денного підготовчого відділення Запорізького індустріального інституту - Наказ №311-ст від 04 грудня 1990 року;

- Запис №12 - 17 липня 1991 року зарахований на 1 курс денного відділення Запорізького індустріального інституту - Наказ №142 ст від 17 липня 1991 року;

- запис №15 - 01 липня 1996 року - ПП «Власов» прийнятий інженером з автоматизації технологічних процесів металургії - Наказ від 30 вересня 1996 року;

- запис №16 - 26 січня 1998 року - звільнений згідно статті 38 КЗпП за власним бажанням - наказ від 31 березня 1998 року;

- запис №17 - 04 лютого 1998 року - прийнятий у плавильний цех №4 електродником по 3 розряду у ВАТ «Запорізький завод феросплавів» - Наказ №25 від 04 лютого 1998 року;

- запис №18 - 17 січня 2003 року - звільнений згідно статті 40 п. 4 КЗпП - наказ №13к від 20 січня 2003 року;

-запис №21 - 05 квітня 2004 року - прийнятий у ливарний цех учеником плавильника ТОВ «Торговий дім Запорізький арматурний завод» - наказ №91 від 02 квітня 2004 року;

- запис №22 - 27 квітня 2004 року - переведений у ливарному цеху сталеваром електропечі по 2 розряду - наказ №41 від 26 квітня 2004 року;

- запис №23 - 30 квітня 2004 року - присвоєний 3 розряд сталевара електропечі у ливарному цеху - наказ №131к від 30 квітня 2004 року;

- запис №24 - 01 липня 2004 року - переведений майстром плавильної ділянки у ливарному цеху - наказ №218к від 05 липня 2004 року;

- запис №25 - 02 вересня 2005 року - звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП - наказ №239 від 05 вересня 2005 року;

- запис №26 - 27 вересня 2005 року - прийнятий у ливарний цех ВАТ «Запоріжтрансформатор» плавильником металу та сплавів по третьому розряду - наказ №627 від 27 вересня 2005 року.

На підтвердження пільгового характеру роботи, позивачем подано до суду довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а саме довідку про підтвердження трудового стажу для призначення для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №160 від 22 червня 2021 року, видану АТ «Запорізький завод феросплавів»; довідку про підтвердження трудового стажу для призначення для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній№1/09-23-3 від 22 червня 2021 року, видану ПрАТ «Запоріжтрансформатор».

Отже, як вірно було встановлено судом першої інстанції твердження відповідача, що період роботи з 05 квітня 2004 року по 02 вересня 2005 року на ТОВ «Торговий дім» Запорізький арматурний завод не підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, оскільки позивачем не надано уточнюючу довідку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці відповідно до вимог чинного законодавства не підлягає зарахуванню до спеціального стажу - є необґрунтованим, оскільки записи трудової книжки позивача містять інформацію про характер виконуваних робіт, та свідчать про те, що позивач у вказаний період працював на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №1.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків ). У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії.

Вимагаючи деякі документи (уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження, повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст.2 КАС України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Відповідно до п. 20 вищезазначеного Порядку у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Так, даний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства, будь-яких інших підтверджень не вимагається.

Згідно зі ст.ст. 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Щодо не зарахування до спеціального стажу роботи позивача періодів роботи 20 березня 2000 року по 03 січня 2001 року, з 08 лютого 2006 року по 08 лютого 2007 року, з 05 квітня 2004 року по 02 вересня 2005 року через відсутність витягів з наказів (інформації) про атестацію робочого місця за умовами праці суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок №442) та Методичними рекомендаціями та проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а, надаючи оцінку подібним правовідносинам, вказала, що «особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

Щодо посилань представника ГУ ПФУ у Запорізькій області на не зарахування до загального стажу періоду роботи з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року на ПП «Власов» інженером з автоматизації технологічних процесів металургії, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудовою книжкою позивача, підтверджено період роботи з 01 липня 1996 року по 26 січня 1998 року на ПП «Власов», відсутність в трудовій книжці виправлень, підтирань записів, суд вважає помилковими висновки відповідача про відсутність підстав для зарахування вказаного періоду до страхового стажу ОСОБА_1 .

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо вказаного періоду роботи відповідачами суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не існує.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року в адміністративній справі №280/9605/21-залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Т.І. Ясенова

суддя Д.В. Чепурнов