Справа № 140/5997/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5997/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 15.08.2022 №92 про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди: з 01.09.1979 по 10.08.1984 - навчання у Жданівському металургійному інституті; з 09.10.1996 по 06.02.2017 - здійснення підприємницької діяльності; з 22.12.2008 по 20.06.2011 - робота по трудовому договору від 22.12.2008, зареєстрованому за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ; зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.08.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач (07.08.1962 р.н.), досягнувши 60 років, 08.08.2022 звернувся до органів Пенсійного фонду України з письмовою заявою про призначення пенсії за віком, надавши пакет документів для призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області №92 від 15.08.2022 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачем до загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 16.06.1984 у Жданівському металургійному інституті згідно диплому, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.

З таким рішенням відповідача позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує його конституційне право на соціальний захист з огляду на наступне.

Зазначає, що відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи (серед іншого) зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 18.02.1983, ОСОБА_1 01.09.1979 зарахований в число студентів І курсу денної форми навчання до Жданівського металургійного інституту (запис №3), а 10.08.1984 відрахований із числа студентів у зв`язку із закінченням інституту (запис №4), що підтверджується також дипломом з відзнакою НОМЕР_2 , виданим 15.08.1984 Жданівським металургійним інститутом.

Наявність запису у трудовій книжці (запис №1 та №2) про роботу у Жданівському металургійному інституті на посаді лаборанта НИСа на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту по строковому договору жодним чином не впливає на наявність страхового стажу за період навчання на денній формі, оскільки чинним законодавством не заборонялося студентам денної форми навчання працювати на умовах неповної зайнятості.

Таким чином, факт навчання позивача у вищому навчальному закладі підтверджено належними та достовірними доказами, а не зарахування відповідачем до загального страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 по 10.08.1984 є незаконним.

Крім того, позивач вважає неправомірним неврахування відповідачем до його страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 з наступних підстав.

Відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 - з 09.10.1996 по 06.02.2017 здійснював підприємницьку діяльність, а тому неврахування відповідачем вказаного періоду здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу у повному обсязі є протиправним.

Позивач також вважає неправомірним незарахування відповідачем до його страхового стажу періоду роботи з 22.12.2008 по 20.06.2011 за трудовим договором від 22.12.2008, зареєстрованим 22.12.2008 за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ, згідно з яким ОСОБА_1 з з 22.12.2008 по 20.06.2011 працював на посаді комірника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (запис №19, №20, №21 у трудовій книжці) та згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5, у періоди з грудня 2008 року по червень 2011 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ. Однак, відповідач лише частково врахував вказаний період роботи до страхового стажу позивача, хоча, як слідує із записів у трудовій книжці та з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-5, у періоди з грудня 2008 року по червень 2011 року позивач працював у ФОП ОСОБА_2 , за що позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ.

Зазначає, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Жодних підтверджуючих документів станом на сьогодні позивач надати не може, оскільки усі облікові документи про сплату внесків та податків залишились на території, непідконтрольній Україні у м. Донецьк.

Позивач вважає, що не зараховуючи періоди навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 10.08.1984, здійснення підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 та лише частково зараховуючи роботу по трудовому договору від 22.12.2008 в період роботи з 22.12.2008 по 20.06.2011 до страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 05.10.2022 №1600-0802-8/53054 (а.с.33-34) представник ГУ ПФУ в Полтавській області позовних вимог не визнала та вказала, що статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

08.08.2022 позивач, досягнувши 60 років, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, надавши наступні документи: трудову книжку, диплом про навчання, довідка внутрішньо-переміщеної особи, паспорт, код.

За результатами розгляду заяви та наданих документів до загального страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 16.06.1984 згідно диплому, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.

Також, не враховано до загального страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017, оскільки відсутні документи про систему оподаткування та сплату страхових внесків до ПФУ, за винятком періодів: - з 01.03.1999-31.03.1999, 01.06.1999-30.06.1999, 01.09.1999-30.09.1999, 01.12.1999-31.12.1999, 01.12.2000-31.12.2002, які були враховані до стажу відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5.

Період з 22.12.2008 по 20.06.2011 - робота по трудовому договору від 22.12.2008, зареєстрованому за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ зараховано до загального страхового стажу відповідно сплачених страхових внесків за даними відомостей форми ОК-5.

При проведенні правової оцінки наданих позивачем документів для призначення пенсії за віком встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 16 років 09 місяців 26 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

У зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме відсутність необхідного у 2022 році страхового стажу, ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №92 від 15.08.2022 про відмову позивачу у призначенні пенсії по віку.

З наведених підстав просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

У поданій 24.10.2022 відповіді на відзив (а.с.62-64) представник позивача заперечує проти доводів та обставин, викладених у відзиві у повному обсязі та вважає їх не обгрунтованими та безпідставними, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Зазначила, що з відповідей на адвокатські запити, які були надіслані до податкових органів України, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на податковому обліку як платник податків у Східній ДПІ (Кіровський район м. Донецьк) Головного управління ДПС у Донецькій області з 09.10.1996 по 06.02.2017. Крім того, уповноваженими органами ДПС повідомлено, що в інформаційно-комунікаційній системі ДПС відсутня інформація про систему оподаткування ОСОБА_1 з 09.10.1996 по 31.12.2010. У період з 01.01.2011 по 06.02.2017 ОСОБА_1 перебував як платник податків на загальній системі оподаткування. Жодних підтверджуючих документів станом на сьогодні органи ДПС надати не можуть, оскільки усі документи залишилися на території непідконтрольній Україні - м. Донецьк. Враховуючи вищевикладене, період здійснення позивачем підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 повинен бути врахований до страхового стажу повністю, тобто 20 років 3 місяці 28 днів, а не 2 роки 5 місяців, як враховано відповідачем.

Період роботи по трудовому договору від 22.12.2008, зареєстрованому 22.12.2008 за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ з 22.12.2008 по 20.06.2011 повинен бути врахований до страхового стажу повністю, тобто 2 роки 5 місяців 30 днів, а не 1 рік 7 місяців 2 дні, як враховано відповідачем. Разом з тим, вказаний період дублюється зі здійсненням позивачем підприємницької діяльності.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 60 років, 08.08.2022 звернувся до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до якої додав: трудову книжку НОМЕР_1 від 18.02.1983; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; копію паспорта; диплом про навчання НОМЕР_2 , виданий 15.08.1984 Жданівським металургійним інститутом; довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 05.04.2022 №720-; документи про місце проживання (реєстрації) особи (а.с.36-42,49-53).

Крім того, пенсійним органом встановлено позивачу строк до 08.11.2022 для надання додаткових документів, яких недостатньо для призначення пенсії, а саме: довідки з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.08.2022 №92 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за відсутності необхідного стажу 29 років, підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

У рішенні зазначено, що пенсійний вік ОСОБА_1 становить 60 років. Необхідний страховий стаж - 29 років. Страховий стаж заявника становить 16 років 09 місяців 26 днів.

За результатами розгляду заяви та наданих документів до загального страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 16.06.1984 згідно диплому, оскільки період навчання перетинається з періодом роботи.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.08.2022 №92 щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів роботи, а також щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач звернувся за захистом своїх прав з даним позовом до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За нормами статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення особою відповідного віку.

Поняття «страховий стаж» запроваджено визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набув чинності з 01.01.2004.

Періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу при обчисленні пенсії за періоди до 01.01.2004 згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення, а після 01.01.2004 - Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Аналогічне визначення поняття "страховий стаж" міститься у статті 1 вказаного Закону, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше.

З вищезазначеного слідує, що для зарахування періоду роботи до страхового стажу необхідною та обов`язковою умовою є сплата страхових внесків за вказаний період.

Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону №1058-ІУ, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди навчання з 01.09.1979 по 10.08.1984 у Жданівському металургійному інституті. Відмова ГУ ПФУ в Полтавській області у зарахуванні даного періоду навчання мотивована тим, що період навчання перетинається з періодом роботи.

Судом, на підставі записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 18.02.1983 встановлено наступне: відповідно до запису №3 позивача з 01.09.1979 зараховано до числа студентів І курсу денної форми навчання до Жданівського металургійного інституту (наказ №162-4 від 23.08.1979); відповідно до запису №4 позивача з 10.08.1984 відраховано з числа студентів Жданівського металургійного інституту у зв`язку з його закінченням (наказ №201-08 від 14.08.1984) (а.с.18 зворот). Факт навчання позивача у Жданівському металургійному інституті підтверджується також дипломом з відзнакою НОМЕР_2 , виданим 15.08.1984 та зареєстрованим за номером №23589 (а.с.23).

Разом з тим, як вбачається з записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 18.02.1983, позивач з 18.02.1983 (запису №1) зарахований на посаду лаборанта на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту Жданівського металургійного інституту по строковому договору (наказ №45-2 від 16.02.1983), а 18.05.1983 (запис №2) звільнений у зв`язку з закінченням строку роботи (наказ №148-2 від 17.05.1983) (а.с.18 зворот).

Записи про зарахування на навчання та відрахування, прийняття та звільнення з посади скріплені печаткою навчального закладу та засвідчені підписом відповідальної особи.

З наявного у матеріалах справи розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком, наданого пенсійним органом, вбачається, що період роботи позивача на посаді лаборанта на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту у Жданівському металургійному інституті з 18.02.1983 по 18.05.1983 (03 місяці 01 день) зараховано позивачу до його страхового стажу, що враховується для призначення пенсії.

Період роботи позивача на посаді лаборанта на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту у Жданівському металургійному інституті з 18.02.1983 по 18.05.1983 частково збігається з періодом навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 10.08.1984, який позивач просить зарахувати до його страхового стажу.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується серед іншого: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції №58 для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Згідно з підпунктом «в» пункту 2.19 Інструкції №58 до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у п.2.16. цієї Інструкції.

З вищенаведеного слідує, що до страхового стажу прирівнюється весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004. Зокрема, й періоди навчання за денною (очною) формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Після 01.01.2004 до страхового стажу зараховується час навчання лише за умови добровільної сплати єдиного соціального внеску. Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність не зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 та з 19.05.1983 по 10.08.1984 (за виключенням періоду роботи позивача на посаді лаборанта на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту у Жданівському металургійному інституті з 18.02.1983 по 18.05.1983, зарахованого відповідачем до страхового стажу позивача).

Щодо позовної вимоги про зарахування ГУ ПФУ в Полтавській області до страхового стажу позивача періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 суд зазначає наступне.

У відповідності до пункту "б" частини 1 статті 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на особистій власності фізичної особи та виключно її праці, - за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З огляду на вищевикладене, обов`язковою умовою для врахування доходу, що був отриманий за час здійснення підприємницької діяльності особою при обчисленні пенсії та набутого за цей час страхового стажу є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску, та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1 ч. 3-1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно з статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Згідно п. 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком №637.

Відповідно до п.4 Порядку № 637 час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Аналізуючи вищенаведені норми права суд зазначає, що періоди провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності лише у разі перебування особи на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.

Відповідно до Порядку №22-1 час роботи осіб, що займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності і на виключно їх праці, за період до 1 травня 1993 року зараховується в трудовий стаж за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року зараховується в страховий стаж за умови надання документів про сплату страхових внесків.

Відповідно до п. 2.1 Порядку №22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме: для осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність по загальній системі оподаткування до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 22.07.2022 №93, ОСОБА_1 09.10.1996 зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 06.02.2017 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 (а.с.24-25).

Як вбачається з листа-відповіді Головного управління ДПС у Вінницькій області від 27.09.2022 №20454/6/02-32-24-01-17, наданого на запит представника позивача, наявна наступна інформація про систему оподаткування ОСОБА_1 за період діяльності: з 09.10.1996 по 31.12.2010 - в інформаційно-комунікаційній системі ДПС інформація відсутня; з 01.01.2011 по 06.02.2017 платник податків на загальній системі оподаткування. Стосовно сплати ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2000 по 2012 роки, повідомлено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» №406-VII від 04.07.2013 Міністерство доходів і зборів України розпочало процедуру адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01 жовтня 2013 року. Іінформація щодо сплати ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.07.2000 по 2012 роки у Головному управлінні ДПС у Донецькій області відсутня. З 01.10.2013 по 31.12.2017 відсутня сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Головному управлінню ДПС у Донецькій області (а.с.70-71).

Таким чином, надані позивачем пенсійному органу документи не містили інформації щодо здійснення ним у період з 09.10.1996 по з 01.01.2004 підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку. При цьому, позивачем не надано визначених законодавством торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку або довідки про сплату страхових внесків, а також доказів перебування у період з 09.10.1996 по з 01.01.2004 на спрощеній системі оподаткування.

Позивач не надав доказів про те, що будучи фізичною особою-підприємцем у період з 09.10.1996 по з 01.01.2004 перебував на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку та сплачував страхові внески, а сам лише факт реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем без підтвердження сплати ним відповідних внесків, не може бути достатньою підставою для зарахування позивачу до його страхового стажу періоду підприємницької діяльності.

Разом з тим, з наявного у матеріалах справи розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком, вбачається, що пенсійним органом до загального страхового стажу позивача зараховано ті періоди здійснення підприємницької діяльності, за які підтверджена сплата страхових внесків відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5: з 01.03.1999-31.03.1999, 01.06.1999-30.06.1999, 01.09.1999-30.09.1999, 01.12.1999-31.12.1999, 01.12.2000-31.12.2002 (02 роки 05 місяців) (а.с.17).

Разом з тим, позивачем не надано належних доказів та інформації про сплату ним страхових внесків (ЄСВ), облік яких ведеться пенсійним органом, за період з 09.10.1996 по 06.02.2017 (за винятком періодів: з 01.03.1999-31.03.1999, 01.06.1999-30.06.1999, 01.09.1999-30.09.1999, 01.12.1999-31.12.1999, 01.12.2000-31.12.2002, які були враховані до страхового стажу відповідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5).

В індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) відсутня інформація про сплату позивачем страхових внесків за період здійснення ним підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 (за винятком періодів: з 01.03.1999-31.03.1999, 01.06.1999-30.06.1999, 01.09.1999-30.09.1999, 01.12.1999-31.12.1999, 01.12.2000-31.12.2002 в які підтверджена сплата страхових внесків) (а.с.46-47).

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з правомірністю дій пенсійного органу в частині не зарахування періоду здійснення позивачем підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 (за винятком періодів: з 01.03.1999-31.03.1999, 01.06.1999-30.06.1999, 01.09.1999-30.09.1999, 01.12.1999-31.12.1999, 01.12.2000-31.12.2002, які були зараховані до страхового стажу) до трудового (страхового) стажу позивача, а тому вимога позивача про зарахування до страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 09.10.1996 по 06.02.2017 є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зарахування ГУ ПФУ в Полтавській області до страхового стажу позивача періоду роботи з 22.12.2008 по 20.06.2011 по трудовому договору від 22.12.2008, зареєстрованому за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 22.12.2008 по 20.06.2011 працював за трудовим договором від 22.12.2008, зареєстрованим 22.12.2008 за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ, на посаді комірника у ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 18.02.1983 з яких вбачається наступне: відповідно до запису №19 позивач з 22.12.2008 прийнятий на роботу комірником до ФОП ОСОБА_2 ; відповідно до запису №21 позивач з 20.06.2011 звільнений за власним бажанням (а.с.38-42).

Записи про прийняття та звільнення з посади скріплені печаткою ФОП ОСОБА_2 та засвідчені підписом відповідальної особи.

Згідно з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) у періоди з грудня 2008 року по червень 2011 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ.

Як вбачається з розрахунку страхового стажу для призначення пенсії за віком, пенсійним органом до загального страхового стажу позивача зараховано період його роботи по трудовому договору у ФОП ОСОБА_2 з 22.12.2008 по 20.06.2011 відповідно сплачених страхових внесків за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, який становить 1 рік 9 місяців 22 дні (а.с.17).

Згідно з ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, мінімальний страховий внесок це сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру ЄСВ, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Отже, якщо працівник сплатить ЄСВ з суми меншої, ніж розмір мінімальної зарплати, він не отримає цілого місяця страхового стажу, а матиме лише його пропорційну частку. Таким чином, період страхового стажу напряму залежить від різниці між фактично нарахованою зарплатою та розміром мінімальної зарплати.

Законом №1058-IV, з метою набуття необхідного страхового стажу, передбачено право громадян взяти добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування шляхом укладення відповідного договору та провести одноразову сплату єдиного внеску за певний період, а також право самостійно провести доплату за місяці, в яких сума сплачених страхових внесків була менш ніж мінімальний страховий внесок.

Так, згідно із статтею 24 Закону №1058-IV, якщо за відповідний місяць сума сплачених страхових внесків (виходячи з мінімальної заробітної плати) є меншою за мінімальний страховий внесок, цей період може бути зарахований до страхового стажу як повний місяць, за умови здійснення відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сплачених внесків, виходячи з мінімальної заробітної плати таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не менш ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, страховий стаж зараховується як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків (зокрема, й у вигляді доплати, здійсненої самим працівником) є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де:

ТП тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;

Св сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;

В мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (Форма ОК-5) у періоди з грудня 2008 року по червень 2011 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховувався ЄСВ.

Натомість, грудень 2008 року (4 дні), січень 2009 року (17 днів), лютий 2009 року (16 днів), березень 2009 року (18 днів), квітень 2009 року (17 днів), травень 2009 року (18 днів), червень 2009 року (17 днів), липень 2009 року (18 днів), серпень 2009 року (17 днів), вересень 2009 року (18 днів), жовтень 2009 року (18 днів), листопад 2009 року (16 днів), грудень 2009 року (17 днів), січень 2010 року (16 днів), лютий 2010 року (14 днів), березень 2010 року (16 днів), квітень 2010 року (15 днів), травень 2010 року (16 днів), червень 2010 року (15 днів) та червень 2011 року (19 днів) зараховані до страхового стажу позивача як неповні місяці, оскільки страхові внески сплачені з суми заробітної плати позивача яка є меншою, ніж розмір мінімальної зарплати, встановлений Законом за вказані періоди, як наслідок сплачені позивачем суми страхових внесків є меншими ніж мінімальний страховий внесок. Доказів здійснення відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сплачених внесків позивач суду не надав.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про те, що пенсійним органом правомірно зараховано до страхового стажу позивача період його роботи у ФОП ОСОБА_2 з 22.12.2008 по 20.06.2011 по трудовому договору від 22.12.2008, зареєстрованому за №0 Будьонівсько-Пролетарською міжрайонною філією ДОЦЗ, відповідно сплачених страхових внесків за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, який становить 1 рік 9 місяців 22 дні, а не 2 роки 6 місяців як просить позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наданого ГУ ПФ України у Волинській області розрахунку стажу для призначення пенсії, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано страховий стаж 16 років 09 місяців 26 днів.

Таким чином, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 (3 роки 5 місяців 17 днів) та з 19.05.1983 по 10.08.1984 (1 рік 2 місяці 23 дні) (за виключенням періоду роботи позивача на посаді лаборанта на 0,5 ставки кафедри промислового транспорту у Жданівському металургійному інституті з 18.02.1983 по 18.05.1983, зарахованого відповідачем до страхового стажу позивача), страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії становитиме 21 рік 06 місяців 06 днів, що є меншим за необхідний страховий стаж 29 років, встановлений Законом №1058-IV у період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, а тому позивач не набув право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки, предметом розгляду у справі є оскарження рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 15.08.2022 №92 про відмову у призначенні пенсії за віком, яке винесене на підставі розгляду заяви позивача від 08.08.2022, суд зазначає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю у нього страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 та з 19.05.1983 по 10.08.1984; зобов`язання ГУ ПФ України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивача період навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 та з 19.05.1983 по 10.08.1984. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 496,20 грн, сплачені згідно з квитанцією від 08.09.2022 №8 (а.с.5).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 та з 19.05.1983 по 10.08.1984.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Жданівському металургійному інституті з 01.09.1979 по 17.02.1983 та з 19.05.1983 по 10.08.1984.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вул. Соборності, буд. 66, ).

Суддя Т.М. Димарчук