Справа № 335/6847/22
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6847/22 2-а/335/146/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Турчинського М.І., звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент патрульної поліції, у якому просить суд скасувати постанову винесену старшим лейтенантом поліції Ткаченко М.Р. УПП В Запорізькій області, серії ЕАР №5905857 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 17 вересня 2022 року приблизно о 18 год. 24 хв. старшим лейтенантом поліції Ткаченко М.Р. УПП в Запорізькій області винесено постанову серії ЕАР №5905857 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 17.09.2022 приблизно о 17 год. 52 хв. у м.Запоріжжі, по вул.Бородинська, біля буд.5, керував транспортним засобом BMW 3181, з номерним знаком НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу, чим порушивп.2.4а ПДР України то скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Разом з цим, вважає, що оскаржувану постанову винесено безспідставно, враховуючи те, що працівником поліції не було обгрунтовано наявність підстав для зупинки транспортного засобу, а відтак є підстави вважати, що зупинка транспортного засобу була безпідставною та незаконною. При цьому, нормами діючого законодавства встановлено, що обов`язок водія пред`являти на вимогу посадової особи відповідного підрозділу Національної поліції для перевірки поліс (сертифікат, договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виникає у випадку складання відносно даного водія протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю даного водія. Оскільки зазначені обставини були відсутні, вважає дії співробітників поліції неправомірними.

Ухвалою суду від 21.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31.10.2022 о 08 год. 45 хв. без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Копія ухвали суду від 21.10.2022 відповідачем Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції отримана 23.10.2022 року, що підтверджується відміткою на супровідному листі.

У зв`язку з тим, що у відповідачів не закінчився строк для подання відзиву на позовну заяву, судове засідання призначене на 31.10.2022 було відкладено.

08.11.2022 до суду від третьої особи Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, який за своїм змістом є поясненнями третьої особи на позовну заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.165 КАСУ у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.4 ст.162 КАСУ до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зі змісту відзиву третьої особи, який за своїм змістом є запереченнями третьої особи на позов вбачається, що предстанвик Департамент патрульної поліції зазначає про те, що заперечення були на надіслані іншим учасникам спарви засобами поштової кореспонденції, проте докази такого надсилання сіді надані не були.

Разом з цим, від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Турчинського М.І. до суду задійшла заява у якій він зазначає про те, що станом на 10.11.2022 відзив на позовну заяву позивач та його представник не отримували, а тому просить суд провести розгляд справи за наявними матеріалами справи та врахувати, що позовні вимоги позивача не були спростовані.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, а заперечення третьої особи подані з порушеннями становленими для них КАСУ, суд не бере їх до уваги та вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Судом встановлено, що 17.09.2022 року о 18 годині 24 хвилин за адресою м.Запоріжжя, вул.Бородинська, біля буд.5, інспектором УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Ткаченко Максимом Руслановичем, було винесено постанову серії ЕАР №5905857 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно з постановою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови 17.09.2022 о 17 год 52 хв. у місті Запоріжжя по вулиці Бородинська, біля буд.5, водій керував транспортним засобом та не пред`явив для перевірки чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Жодних інших записів про вчинене позивачем ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, в тому числі, порушення ним вимог Правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону,Правил дорожнього рухута інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпунктів «а», «б», «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно підпункту «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху водій повинен зупинитися на вимогу поліцейського, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

За приписами ч.1ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Відповідно допунктів 1, 2, 4 ч.1, ч.2 ст.31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно п.п.1, 3, 4 ч.1, ч.3 ст.35 вказаного Закону, яка містить вичерпний перелік підстав зупинення поліцейським транспортних засобів, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, крім іншого, якщо: водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; транспортний засіб перебуває в розшуку. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно дост.32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Системний аналіз зазначених вище правових норм, які регулюють спірні правовідносини сторін, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський, діючи виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, може зупиняти транспортний засіб та вимагати в особи предявлення документів, передбачених п.2.1 Правил дорожнього руху, лише у визначених законом випадках, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки та посиланням на відповідні нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі превентивні заходи.

Отже, встановлення наявності адміністративного правопорушення, в тому числі, повязаного з порушення водієм Правил дорожнього руху, та достатність інформації про вчинення особою цього адміністративного правопорушення, є необхідними передумовами для визнання законною вимоги поліцейського щодо пред`явлення документів, передбачених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, за наявності якої у водія виникає обовязок надати їх для перевірки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 посилається на відсутність законних підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу під його керуванням, у зв`язку з чим, вважає незаконною вимогу поліцейського щодо предявлення для перевірки документів, передбачених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху.

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваної позивачем постанови серія ЕАР №5905857 при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що позивач керував транспортним засобом та не пред`явив для перевірки чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Інших обставин, передбаченихст.35 Закону, які б надавали право поліцейському зупинити транспортний засіб під керуванням позивача, а також передбачених ст.32 Закону України «Про національну поліцію», які б надавали право поліцейському пред`явити до позивача, як водія, вимогу про надання для перевірки документів, передбачених підпунктами «а», «б», «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, оскаржувана постанова не містить, що, як наслідок, не може свідчити про здійснення інспектором контролю за дотриманням Правил дорожнього руху на підставі та в межах повноважень, наданих йому законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, постанова серії ЕАР №5905857 від 17.09.2022 не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018року у справах №338/1/17 та №211/3520/16-а.

За вказаних обставин факт порушення позивачем вимог ПДР об`єктивними і беззаперечними доказами не доведений, що свідчить про фактичну відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та незаконність і безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а наданий відповідачем доказ спростовує склад інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи судом не було встановлено в діях позивача порушень ПДР, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 496,20 гривні, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАР №5905857 від 17.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, (, адреса місцезнаходження: 69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Третя особа: Департамент патрульної поліції (, адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, Федора Ернста, буд. 3).

Повне судове рішення складено 11.11.2022.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко