Справа № 826/10735/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

прийняв до уваги наступне:
Представником відповідача подано заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких зазначає, що неможливо кваліфікувати заявлені витрати у якості фактично понесених, а також позивачем не доведено, що такі витрати були неминучими, а їхній розмір не є обґрунтованим.
Відповідно до частин другої, третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частинами 1, 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №826/863/18.
На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача надано копії:
- копію попереднього розрахунку
- копію Угоди про надання правничої допомоги від 30.04.2018р.
- копію Додаткової угоди №1 від 30.04.2018р до Угоди про надання правничої допомоги від 30.04.2018р.
- копію Листа вих.№06/07/18-1 від 06.07.2018р. з Актом прийому-передачі документів за Угодою про надання правничої допомоги від 30 квітня 2018 року
- копію Додаткової угоди №2 від 06.07.2018 року до Угоди про надання правничої допомоги від « 30» квітня 2018 року
- копію Додатку №1 до Додаткової угоди №2 від 06.07.2018р. до Угоди про надання правничої допомоги від « 30» квітня 2018 року.
- копію Листа вих.№10/07/18-1 від 10.07.2018р. з Актом виконаних робіт від 10.07.2018р.
- Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю
Відповідно до вказаних документів Адвокатом Скібіцькою Оленою Олегівною визначено загальний обсяг витраченого часу на надання вищезазначених послуг, що дорівнює 8,5 годин.
Актом виконаних робіт від 10.07.2018 підтверджено виконання наступних робіт:
- вивчення матеріалів справи (1,5 год) - 1500 грн.
- дослідження законодавства, що регламентує предмет спору ( 2 год.) - 2000 грн.
- підготовка позовної заяви для подання до Окружного адміністративного суду м. Києва ( 4 год.) - 4000 грн.
- оформлення додатків до скарги- зняття ксерокопій документів ( 1 год. ) - 500 грн.
- необхідність досвіду для успішного завершення доручення - 4000 грн.
- особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення - 1000 грн.
Згідно прибуткового касового ордеру №1 від 1 березня 2021 року вбачається встановлення розміру гонорару адвоката за надання послуг з правничої допомоги у розмірі 13 000,00 грн.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц).
Щодо витрат на професійну правничу допомогу на суму 4000,00 грн. як "необхідність досвіду для успішного завершення доручення" та на суму 1000,00 грн., як "особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення", то суд керується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18, за якою не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року N 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, виходячи з аналізу наданих до суду представником позивача документів на підтвердження правомірності витрат на правничу допомогу вбачається, що останнім надані належним чином оформленні документи, водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що з наданих до суду розрахунків вбачається, що представником позивача зазначено одним із пунктом визначення суми необхідної до сплати за надання правничої допомоги визначено "необхідність досвіду для успішного завершення доручення" за який адвокатом було визначено суму у розмірі 4000,00 грн. та "особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення" у розмірі 1000,00 грн.
Водночас, суд зазначає, що вказана адміністративна справа визнана судом справою незначної складності, її розгляд вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та вказана категорія справ відносить до справ не значної складності, що, в свою чергу, свідчить про те, що розмір витрат на правову допомогу, який визначений представником позивача та наявність такого пункту як "необхідність досвіду для успішного завершення доручення" та "особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення" для обрахування суми оплати за надання правничої допомоги не може бути визнаний судом співмірним зі складністю справи, обсягом та якістю наданих послуг позивачу, а також часом, витраченим на виконання відповідних робіт (послуг).
У розглядуваному випадку, адвокат не довів необхідність включення до складу витрат на правничу допомогу "необхідність досвіду для успішного завершення доручення" та "особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення".
При цьому присуджені судом на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. є достатніми з урахуванням поданих адвокатом доказів, предмету спору, важливості справи для позивача.
Враховуючи наведені висновки суду, зважаючи на подані адвокатом докази на підтвердження надання відповідних послуг, які погоджені позивачем, реальність наданих послуг, що підтверджується поданням позовної заяви, подачею відповіді на відзив суд вважає, що заявлена до відшкодування сума понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги є співмірною.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та наявність правових підстав для стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕТ ТАЄРС» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.О. Арсірій