Справа № 640/28998/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року м. Київ № 640/28998/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у м. Києві
до ТОВ «Українська міжнародна торгівельна компанія»
простягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 43141267) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська міжнародна торгівельна компанія» (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, 13, офіс 222, код ЄДР: 36046631), в якому просить суд стягнути податковий борг у розмірі 3 916 938,73 грн. (у т.ч. пеня 1 856 369,81 грн.).

Позиція заявника.

Заявник зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника податків станом на 29.10.2020, ТОВ «Українська міжнародна торгівельна компанія» на момент звернення до суду має заборгованість перед бюджетом у розмірі 3 916 938,73 грн., а саме:

- з податку на додану вартість (код 14060100) у розмірі 1 811 357,06 грн. (у т.ч. пеня 1 045 772,64 грн.), тобто основне зобов`язання, яке заявлене до стягнення, складає 765 584,42 грн., пеня 1 045 772,64 грн.

Вказана заборгованість, як зазначає заявник, виникла на підставі самостійно поданої податкової звітності та податкових повідомлень-рішень № від 30.05.2017 р., № від 16.06.2020, № від 16.06.2020 р., № від 06.07.2020 р.

- з податку на прибуток приватних підприємств (код 11021000) у розмірі 2 105 581,67 грн. (у т.ч. пеня 810596,17 грн.), тобто основне зобов`язання, яке заявлене до стягнення, складає 1 294 985,50 грн., пеня 810596,17 грн.

Вказана заборгованість, як зазначає заявник, виникла на підставі самостійно поданої податкової звітності та податкових повідомлень - рішень № від 30.05.2017 р., № від 22.04.2020 р., № від 03.09.2020 р.

Відтак, сума основного зобов`язання, заявленого до стягнення, складає 2 060 568,92 грн., пеня 1 856 369,81 грн.

Як зазначає заявник, оскільки податкові зобов`язання були узгоджені та несплачені, контролюючим органом направлено товариству податкову вимогу № 14693-10 від 27.02.2020 року, що у даному випадку підтверджується матеріалами справи.

Оскільки вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу, заявник звернувся до суду.

Позиція відповідача.

Відповідач зазначає, що оскаржує правомірність податкових повідомлень-рішень:

№ від 30.05.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 507 749,00 грн. та

№ від 30.05.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1 269 122,00 грн.,

що складає загальну суму 2 776 871,00 грн.

Додає, що інші податкові повідомлення-рішення:

№ від 16.06.2020 (на суму 4181,40 грн. за затримку на 88 днів сплати зобов`язання на суму 20907 грн. ПДВ за ППР від 30.05.2017 №),

№ від 16.06.2020 (на суму 21850,12 грн. (ПДВ) за затримку на 18 5 1 1 днів сплати зобов`язання на суму 218501,20 грн. ПДВ за ППР від 30.05.2020 № - 12816,7 грн. сума штрафних санкцій) та за ППР від 28.11.2017 № - 9033,42 грн. - сума штрафних санкцій),

№ від 06.07.2020 (на суму 89 176,41 грн. штрафні санкції за затримку реєстрації п/н за актом від 27.05.2020),

№ від 22.04.2020 на суму 5461,46 грн. за затримку сплати податку на прибуток у розмірі 54614,60 грн. за ППР від 05.11.2019 №

№ від 03.09.2020 на суму 25863,89 грн. за затримку сплати податку на прибуток у сумі 129319,45 грн. за ППР від 30.05.2020 № ,

складені позивачем, як зазначає товариство, в зв`язку із порушенням термінів сплати грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом вищезгаданих ППР:

- з податку на прибуток за № від 30.05.2017 на загальну суму 1269122,00 грн., а саме - 1085579 грн. за основним платежем та 183 543 грн. - за штрафними санкціями на підставі акту перевірки від 04.12.2019 грн. №826/11614/17.

- з податку на додану вартість за ППР № від 30.05.2017 на загальну суму 1507749,00 грн., а саме - 1 206 199 за основним платежем та на 301 550 грн. за штрафними санкціями, за тим же актом перевірки.

Відповідно вимоги, заявлені до стягнення за ППР № від 16.06.2020, № від 16.06.2020, № від 06.07.2020, № від 22.04.2020, № від 03.09.2020, відповідач вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив ГУ ДПС у м. Києві зазначило, що відповідно до баз даних ГУ ДПС у м. Києві, картки особового рахунка платника з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість за ТОВ «Українська міжнародна торгівельна компанія» обліковується податковий борг у розмірі 3 916 938,73 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу податковим органом була виставлена ТОВ «Українська міжнародна торгівельна компанія» податкова вимога № 14693-10 від 27.02.2020 р., яка була отримана представником товариства 27.02.2020 року.

Вважаючи, що податкові зобов`язання були узгоджені, ГУ ДПС у м. Києві просить задовольнити позов.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 26.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 19.04.2021 зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 826/11614/17, в якій предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення від 30 травня 2017 року № та №.

Ухвалою суду від 10.11.2022 поновлено провадження у справі.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що стосується і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 38.1 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, відповідно до п/п. 14.1.39 ПК України «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п/п. 14.1.156. ПК України «податкове зобов`язання» - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

У зв`язку з чим, слід зазначити, що відповідно до п/п. 14.1.175. ПК України «податковий борг» - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Що стосується податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями:

з податку на додану вартість № від 30.05.2017 на загальну суму 1 507 749,00 грн., а саме - 1 206 199,00 за основним платежем та на 301 550 грн. за штрафними санкціями, за тим же актом перевірки,

з податку на прибуток № від 30.05.2017 на загальну суму 1 269 122,00 грн., а саме - 1 085 579 грн. за основним платежем та 183 543 грн. - за штрафними санкціями на підставі акту перевірки від 04.12.2019 грн. №826/11614/17,

а загалом на суму 2 776 871,00 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 826/11614/17 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі №826/11614/17 - скасовані, а справу № 826/11614/17 направлено на новий судовий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до рішення ОАС м. Києва від 06.06.2022 у справі № 826/11614/17, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 30 травня 2017 року № та № , визначені в яких податкові зобов`язання стали підставою для заявлення позову у даній справі про стягнення податкового боргу.

Відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2022 апеляційна скарга ГУ ДПС в м. Києві на зазначене рішення ОАС м. Києва повернута апелянту.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 255 КАС України).

Відтак, рішення суду першої інстанції у справі № 826/11614/17 набрало законної сили з 01.09.2022.

Подальше подання додаткової (повторної) апеляційної скарги, яка до того ж залишена без руху, не скасовує факту набрання рішенням суду законної сили та не зупиняє реалізацію рішення ОАС м. Києва від 06.06.2022 у справі № 826/11614/17.

В ЄДРСР та КП «ДСС» відсутня ухвала апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження за повторною скаргою, постановлена з урахуванням ч. 4 ст. 300 КАС України, якою б зупинялось виконання рішення ОАС м. Києва від 06.06.2022 у справі № 826/11614/17.

Відтак, вказані ППР не породжують для товариства будь-яких обов`язків із сплати податкових зобов`язань та, відповідно, податкового боргу за даним позовом.

Отже, у задоволенні позову в частині щодо стягнення податкового боргу, що заявлений до стягнення внаслідок прийняття вказаних ППР, у т.ч. пені, слід відмовити.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з податку на додану вартість до стягнення заявлено основне зобов`язання з ПДВ 765 584,42 грн. (крім того - пеня 1 045 772,64 грн. - окреме нарахування в ІКПП), що є меншим, ніж за скасованим ППР 1 507 749,00 грн. (1 206 199,00 за основним платежем та 301 550 грн. за штрафними санкціями).

В контексті наведеного вбачається, що ця різниця виникла та пов`язана з наявністю переплати, зокрема, на початок 2020 року, в якому були «проведені» борги за ППР за ПДВ, які надалі скасовані. У товариства в ІКПП рахувалась переплата 757 532,53 грн., а станом на 24.01.2020 - 870452,53 грн. та надалі додатково здійснювались зарахування сум для сплати ПДВ.

Також, суд звертає увагу на те, що з податку на прибуток до стягнення заявлено основне зобов`язання 1 294 985,50 грн. (крім того пеня 810596,17 грн. - окреме нарахування в ІКПП) від визначеного в ППР зобов`язання - 1 269 122,00 грн. (1 085 579 грн. за основним платежем та 183 543 грн. - штрафні санкції), які були поновлені в ІКПП у 2020 при наявності переплати 500,39 грн. на початок 2020.

На наведене звертається увага у зв`язку з тим, що при скасуванні ППР, визначені ними зобов`язання виключаються з ІКПП внаслідок того, що скасовані ППР в силу закону є відкликаними (п/п. 60.1.4. ПК України), а наведені обставини матимуть значення при оцінці обставин наявності чи відсутності заборгованості за самостійно визначеними податковими зобов`язаннями та за іншими ППР, згаданими у позові.

Так, з інтегрованої картки платника податків (ІКПП) вбачається самостійне декларування товариством податкових зобов`язань у 2020:

з податку на додану вартість: 14585,00 грн. (декларація від 19.02.2020), 14795,00 (декларація від 20.05.2022), 17218,00 грн. (декларація від 18.06.2020), 15679,00 грн. (декларація від 17.07.2020), 3226,00 грн. (декларація від 19.08.2022), 5970,00 грн. (декларація від 18.09.2020), всього - 71 473 грн.

Відповідно до п. 54.1. ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Крім того, відповідно до п. 56.11. ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У даному випадку відповідачем самостійно декларувалися податкові зобов`язання з ПДВ, заявлені ГУ ДПС до стягнення, а відтак вказані зобов`язання є узгодженими та не можуть бути оскаржені.

Між тим, з ІКПП вбачається, що при виключенні із ІКПП нарахувань з ПДВ за скасованим ППР, самостійно визначені зобов`язання товариства з ПДВ (71473 грн.), які вважаються узгодженими та не підлягають оскарженню, охоплюються переплатою у зв`язку з чим відсутні підстави для їх повторного стягнення за рішенням суду.

Що стосується заявлених до стягнення податкових зобов`язань з ПДВ за іншими ППР, які заявлені у позові як підстава стягнення податкового боргу, слід зазначити, що:

- за ППР № від 16.06.2020 заявлено до стягнення на суму 4181,40 грн. (ПДВ) за затримку на 88 днів сплати зобов`язання на суму 20907 грн. ПДВ за ППР від 30.05.2017 №). Оскільки вказані ППР сформовано внаслідок реалізації скасованого ППР від 30.05.2017 №, у зв`язку із прострочкою сплати скасованого зобовязання, підстави для стягнення зобов`язань з цим ППР - відсутні.

- за ППР № від 16.06.2020 заявлено до стягнення 21850,12 грн. (ПДВ) за затримку на 18 5 1 1 днів сплати зобов`язання на суму 218501,20 грн. ПДВ за ППР від 30.05.2020 № - 12816,7 грн. сума штрафних санкцій та за ППР від 28.11.2017 № - 9033,42 грн. - сума штрафних санкцій. Оскільки до стягнення заявлена сума за ППР № від 16.06.2020, прийнятим на реалізацію ППР від 30.05.2020 № (за прострочку сплати зобов`язання за ним), яке скасовано, підстав для стягнення заборгованості за № від 16.06.2020 - немає. Що стосується стягнення за ППР № від 16.06.2020 санкцій за несвоєчасну сплату зобов`язань за ППР від 28.11.2017 № - 9033,42 грн. - сума штрафних санкцій з ПДВ, слід зазначити, що вказане ППР не оскаржене, не пов`язано із скасованим ППР, відповідач не надав жодних заперечень щодо узгодження цих зобов`язань. Між тим, як вже зазначалося, виключення з ІКПП нарахувань за скасованим ППР покриває переплатою вказане зобов`язання та підстав для його повторного стягнення судом не вбачається. Аналогічним чином суд оцінює заявлені до стягнення зобов`язання за ППР № від 06.07.2020 (на суму 89 176,41 грн. штрафні санкції за затримку реєстрації п/н за актом від 27.05.2020). У даному випадку це ППР не стосується скасованих ППР, виходячи з наявних матеріалів - не оскаржувалось, узгодження цих зобов`язань товариством не спростовується. Між тим, як і у попередньому випадку, із виключенням із ІКПП зобов`язань за скасованим ППР, зобов`язання за ППР № від 06.07.2020 покриваються переплатою та підстав для їх повторного стягнення судом - немає.

Що стосується заявлених до стягнення сум за іншими ППР з податку на прибуток, слід зазначити, що:

- за ППР № від 03.09.2020 заявлено до стягнення 25 863,89 грн. за затримку сплати податку на прибуток у сумі 129319,45 грн. за ППР від 30.05.2020 № , яке, однак, скасовано, а відтак відсутні підстави для стягнення похідних від цього санкцій - за затримку сплати скасованого зобов`язання;

- за ППР № від 22.04.2020 заявлено до стягнення 5 461,46 грн. за затримку сплати податку на прибуток у розмірі 54614,60 грн. за податковою декларацією від 05.11.2019 № , слід зазначити, що останнє не скасовано, відповідачем не надано доказів його оскарження, як і обґрунтованих заперечень щодо узгодження цього зобов`язання.

Крім того, матеріалами справи (деклараціями, розрахунком боргу) вбачається самостійне декларування товариством податкових зобов`язань з податку на прибуток, які є узгодженими та не підлягають оскарженню:

з податку на прибуток: 105 488,00 грн. (декларація від 24.02.2019), 18870,00 грн. (декларація від 27.04.2020), 27390,00 грн. (декларація від 28.07.2020), всього за весь період - 151 748,00 грн., які включені в розрахунок боргу.

Між тим, як вбачається з ІКПП станом на час звернення до суду (за даними на 30.09.2020) у товариства наявна сплата податку 156709,50 грн. за 2020 та переплата на початок року 500,39 грн., чим охоплюються і заявлені до стягнення суми боргу, а відтак, враховуючи виключення з ІКПП податкових зобов`язань за скасованим ППР № від 30.05.2017, відсутні підстави для їх повторного стягнення судом.

Що стосується заявленої до стягнення пені, яка окремо нарахована в ІКПП, слід зазначити, що пеня нарахована з урахуванням включення в ІКПП податкових зобов`язань за скасованими ППР та за іншими вищезгаданими ППР, прийнятими у зв`язку із прострочкою сплати податкових зобов`язань за скасованими ППР, а відтак, заявлена до стягнення пеня не може бути стягнута з товариства, оскільки ґрунтується на розрахунках прострочки сплати зобов`язань, які скасовані судом.

У свою чергу, ГУ ДПС не позбавлене повноважень здійснити перерахунок пені враховуючи скасування вищезгаданих ППР та висновків суду у даній справі, оскільки функції з визначення пені, у т.ч. за результатами перевірочної роботи, покладаються саме на податковий орган і суд не може перебирати на себе вказані повноваження.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності у відповідача податкових зобов`язань та податкового боргу у заявленій до стягнення сумі, у т.ч. враховуючи відсутність підстав для повторного стягнення судом суд, які покриваються переплатою (сплатою), - як зазначено вище.

Відтак, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позові відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до приписів статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Днем вручення процесуальних документів в електронній формі є день отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу особи (п. 2 ч. 6 ст. 251 КАСУ), якою є (п. 5.8. Положення про ЄСІТС від 17 серпня 2021 року N 1845/0/15-21): сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів або адреса електронної пошти, з якої надійшли до суду документи, засвідчені кваліфікованим електронним підписом (п. 111 "Перехідні положення").

Суддя О.А. Кармазін