Справа № 340/4139/22
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Кропивницький справа № 340/4139/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01061, код ЄДРПОУ - 00032684) Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01061, код ЄДРПОУ - 00032684) Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, м.Кропивницький, вул. Соборна, 7-а, код ЄДРПОУ - 20632802)
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати бездіяльність Департаменту персоналу МВС України, що полягала в ухиленні від формування та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документів ОСОБА_1 , необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років протиправною;

- визнати бездіяльність Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, що полягала в ухиленні від формування та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документів ОСОБА_1 , необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років протиправною;

- зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України у встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та Інструкцією «Про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядку сформувати та направити разом з належним чином оформленим поданням документи ОСОБА_1 , необхідні для призначення йому пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Обґрунтовуючи заявлені у позові вимоги позивач вказав, що Департаментом персоналу МВС України на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 року у справі №340/215/21 розглянуто його заяву про призначення пенсії з урахуванням наявного в нього стажу вислуги років у пільговому нарахуванні та направлення відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України.

Стверджує, що має такий стаж згідно зі ст.12 Закону № 2262-XII (в редакції Закону від 2 квітня 1994 р.), якою було передбачено право на призначення пенсії за вислугу років, зокрема, для осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше. Проте, відповідач 1 листом від 20.10.2021 року повернув документи позивачу, як особі що не має права на призначення пенсії за вислугу років за Законом.

Відповідачі будь-яких письмових пояснень, відзиву або заперечень проти позову до суду не надали.

Копія ухвали про відкриття провадження від 12.09.2022 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі направлені на офіційну електронну адресу 15.09.2022 року (а.с.55) та засобами поштового зв`язку, які отримали 31.10.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.61,62).

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа подала до суду пояснення щодо позову та зазначила, що на адресу управління від Департаментом персоналу МВС України не надходило належним чином оформлене подання та документи для призначення пенсії за вислугу років.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі

Ухвалою суду від 12.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

27.09.2022 року від третьої особи надійшли пояснення щодо позову.

Додаткових заяв чи клопотань до суду подано не було.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважав можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Наказом МВС України від 24.10.2014 року №2214о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справи у запас з посади начальника Маріупольського міського управління Головного управління МВС України в Донецькій області за власним бажанням.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 31.10.2014 року №387о/с позивачу визначена вислуга років у пільговому обчисленні 21 рік 06 місяців 12 днів (а.с.14).

04.12.2020 року наказом Головного управління МВС України в Донецькій області №21 о/с яким внесено зміни до наказу №387о/с від 31.10.2014, а саме оголошено позивачу вислугу у 22 роки 10 місяців 07 днів у пільговому обчисленні на 24.10.2014 (а.с.15).

Позивач 28.01.2021 року звернувся до Департаменту персоналу МВС України із заявою від про призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 15.04.2021 повідомлено позивача, що його заява про призначення пенсії, за дорученням Департаменту персоналу МВС України, розглянута сектором із соціально - гуманітарних питань державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області", та зазначено, що правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні.

Позивач оскаржив вищезазначені дії Департаменту персоналу МВС України в судовому порядку.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 року у справі №340/215/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту персоналу МВС України щодо направлення заяви ОСОБА_1 від 28.01.2021 про призначення пенсії за вислугу років до Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області та зобов`язано Департамент персоналу МВС України розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2021 щодо призначення пенсії за вислугу років.

На виконання вищезазначеного рішення суду Департаментом персоналу МВС України розглянута заява ОСОБА_1 від 28.01.2021 року про призначення пенсії за вислуги років.

26 листопада 2021 року Департамент персоналу МВС України листом №П-29398/22 відмовив позивачу у задоволенні прохань, викладених в заяві та повернув подані документи. Водночас цим листом повідомив, що умови призначення пенсії за вислугу років врегульовані п.«а» ст.12 Закону №2262-XI. Зокрема, така пенсія призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше. На день звільнення зі служби не досяг 45 річного віку та його вислуга років складає 16 років 07 місяці 09 днів.

18 липня 2022 року позивач звернувся до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом про направлення до ГУ ПФУ в Кіровоградській області документів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом №21421/49-2022 від 03.08.2022 року повідомив позивача, про те, що позивач не має права на пенсію за вислугу років на умовах визначених Законом, тому відсутні підстави для направлення відповідних документів. Водночас, повідомив, що зазначене питання вже розглядалося Департаментом персоналу МВС України на виконання вищезазначеного рішення суду.

Позивач вважаючи, що відповідачами було порушено його права звернувся до суду з даним позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, рішенням Конституційного Суду України, Законом №2262-XII, Постановою №3720 та постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30 січня 2007 р. №3-1 (далі - Постанова № 3-1).

Згідно з вимогами п. «б» ст.1 Закону №2262-ХІІ особами, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону є особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» ст. 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Пенсії працівникам органів внутрішніх справ оформлюють кадрові служби обласних управлінь внутрішніх справ. Призначають і нараховують пенсії відділи пенсійного забезпечення фінансово-економічних управлінь Міністерства внутрішніх справ України.

Посадова особа, відповідальна за підготовку документів для призначення пенсій працівникам, має вести облік осіб, які набувають права на пенсію, та не пізніше ніж за місяць до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово повідомити його про виникнення права на пенсію, у т. ч. на пільгових умовах. Дана вимога викладена в п.34 вищезазначеної Постанови: «Посадова особа зобов`язана не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово повідомити його про виникнення права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах».

Згідно з ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

В свою чергу рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст.49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Аналізуючи зміст зазначених норм та положень, суд дійшов висновку про те, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідності до п.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок) про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст.63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Разом з тим, суд зазначає, що на уповноважений структурний підрозділ МВС України, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до вище вказаного Закону, покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

МВС України не уповноважений приймати рішення про призначення позивачу певного виду пенсії, а зобов`язаний лише підготувати та подати відповідний пакет документів до органів Пенсійного фонду України.

Досягнення вислуги років в календарному та пільговому обчисленні визначається органами пенсійного фонду України на підставі документів, зокрема трудової книжки, послужного списку, довідок про участь позивача в антитерористичній операції, які відповідно до вимог законодавства і мають бути враховані при застосуванні наведених вимог законодавства.

У відповідності до норм чинного законодавства саме органи Пенсійного фонду України приймають рішення щодо призначення певного виду пенсії для відповідної категорії осіб.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з вимогами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 р. № 8-рп/99 у справах щодо права на пільги, від 20 березня 2002 р. № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 р. № 8-рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказує на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, скеровані на забезпечення реалізації його права на соціальний захист.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що досліджуючи спірні правовідносини встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області від 28.06.2022 року про вислугу років полковника міліції ОСОБА_1 . Вислуга років на службі у календарному обчисленні згідно з розрахунком на « 24» жовтня 2014 рік становить -16 років 07 місяців 09 днів. Вислуга років у пільговому обчисленні (без урахування вислуги років у календарному обчисленні - 06 років 02 місяці 28 днів. Вислуга років у пільговому обчисленні - 22 роки 10 місяців 07 днів (а.с.19).

Зазначене також підтверджується наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 04.12.2020 року №21о/с, яким внесено зміни до наказу №387о/с від 31.10.2014, та оголошено позивачу вислугу у 22 роки 10 місяців 07 днів у пільговому обчисленні на 24.10.2014 (а.с.15).

Так, згідно із ст.12 Закону №2262-XI пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці-час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

З матеріалів справи судом вбачається, що позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393 та відображено у довідці та наказах.

Приписами статті 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 171 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, поліцейським. Указана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічні висновки містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі №812/1100/17.

Наведене свідчить про помилковість позиції відповідачів викладених у ластах про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років позивачу є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Із зарахуванням вказаного періоду на пільгових умовах вислуга років позивача становить понад 22 календарних роки, що свідчить про те, що він набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Як убачається з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Зокрема, вимогами ст.1 Першого Протоколу до Конвенції кожній фізичній або юридичні особі гарантовано право мирно володіти своїм майном. При цьому зазначено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У п.п. 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 р. Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 р., серія А, № 332, с. 21, п. 31).

Так, суд бере до уваги те, що саме до основних завдань та функцій Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України віднесено підготовку та подання в установленому законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд дійшов висновку про те, що Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України допущено протиправну бездіяльність, щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документів ОСОБА_1 , необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років.

При цьому, судом враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням системного аналізу правових норм наведених вище, безпосередньо досліджених судом доказів та правової позиції суду вищої інстанції, суд вважає, що з метою захисту конституційних прав позивача, слід зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України у встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та Інструкцією «Про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядку сформувати та направити разом з належним чином оформленим поданням документи ОСОБА_1 , необхідні для призначення йому пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем щодо позовних вимог наведених у попередньому абзаці.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суду судового збору у розмірі 992,40 грн. за подання адміністративного позову немайнового характеру за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України, щодо відмови у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області документів ОСОБА_1 , необхідних для призначення йому пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України у встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та Інструкцією «Про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядку сформувати та направити разом з належним чином оформленим поданням документи ОСОБА_1 , необхідні для призначення йому пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01061, код ЄДРПОУ - 00032684).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук