Справа № 420/15006/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року поштовим зв`язком (здано на пошту 18.10.2022 року) до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у якому позивач просить суд (ст.287 КАС України):

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69846443 від 04.10.2022 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.;

судові витрати за подання позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №420/15006/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду суду:

- від 17.10.2022 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2481грн.

- від 07.11.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, призначено судове засідання на 15.11.2022р.; витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №69846443.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з постановою про накладення штрафу від 04.10.2022 року не погоджується, вважає її протиправною, з огляду на що просить суд її скасувати з наступних підстав. Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року у справі №420/20459/21, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 року, ОСОБА_1 28.09.2022 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.12.2019 року; розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 року становитиме 16473,62грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 266485,80грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, на переконання позивача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Державним виконавцем при прийнятті оскаржуваної постанови не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами. Як результат, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Згідно довідки начальника відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Одеського окружного адміністративного суду від 23.02.2022р. «Про припинення відправки поштової кореспонденції», з 23.02.2022р. в Одеському окружному адміністративному суді припинено відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю коштів на оплату послуг поштового зв`язку.

14.11.2022 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, та, зокрема, зазначив, що вимоги виконавчого листа боржником (позивачем) не виконано, оскаржувана постанова прийнята у зв`язку із невиконання рішення без поважних причин. Відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі ГУПФ України в Одеській області від обов`язку здійснити виплату пенсії, обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами; здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі; боржником не надано жодних доказів в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, а також не зазначено, які заходи вживаються для вирішення питання щодо виділення коштів. Крім того, при розподілі судових витрат у даній справі підлягають застосуванню правила ч.2 ст.139 КАС України та при задоволенні позову ГУПФ України в Одеській області з відповідача підлягають стягненню виключно судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України) та ним не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають.

В додатки до відзиву надані копії матеріалів виконавчого провадження №69846443.

14.11.2022 року ГУПФ України в Одеській області подало суду клопотання з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача.

У судове засідання, призначене на 15.11.2022 року учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені засобами електронного зв`язку відповідно до ч.2 ст.287 КАС України.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року у справі №420/20459/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено (суддя Харченко Ю.В.).

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки про розмiр грошового забезпечення вiд 05.08.2021 р. № 33/36-2661 виданої МВС України по Одеській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.09.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 оновленою довідкою виданою МВС України по Одеській області від 05.08.2021 № 33/36-2661 виданої МВС України по Одеській області, з врахуванням 90 % від всього грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 908грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено частково.

Абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 січня 2022 року викладено в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області про розмір грошового забезпечення від 05.08.2021 р. №33/36-2661, та здійснити виплату недоотриманої пенсії із врахуванням раніше виплачених сум».

10.08.2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №420/20459/21.

13.09.2022 року відкрито виконавче провадження №69846443 з виконання виконавчого листа №420/20459/21(а.с.12); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

27.09.2022 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надіслав позивачу вимогу, в якій вимагав у триденний строк з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вимоги виконавчого листа (а.с.15-16).

Листом від 29.09.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду №420/20459/21 на вимогу головного державного виконавця повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 по справі № 420/20459/21, з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022, ОСОБА_1 28.09.2022 проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 за вислугу років згідно довідки ДУ ТМО МВС України по Одеській області про розмір грошового забезпечення від 05.08.2021 № 33/36-2661. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 становитиме 16473,62 грн. Сума доплати за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 266485,80 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Відповідно до частини першої статті 121 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства винні особи несуть відповідальність згідно із законом. Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік на сьогодні не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження. Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 в сумі 266485,80грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України (копія розрахунку на доплату пенсії додається). Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 Про виконавче провадження Головне управління просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/20459/21, виданому 10.08.2022 Одеським окружним адміністративним судом (а.с.17).

В додатки до листа були надані копії перерахунків пенсії ОСОБА_1 з01.12.2019 року, з 01.10.2022 року та розрахунок від 29.09.2022 року на доплату пенсії ОСОБА_1 (а.с.10, 10 зворот, 11).

30.09.2022 року позивач надіслав відповідачу лист, зміст якого є індентичним листу від 29.09.2022 року (а.с.14).

04.10.2022 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №69846443 за невиконання вимог виконавчого листа №420/20459/21, виданого 10.08.2022 року Одеським окружним адміністративним судом на боржника Головне управління Пенсійного фонду України накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с.8-9).

Постанова прийнята на підставі норм ст.ст.63,75 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанова від 04.10.2022 року отримана ГУПФ України в Одеській області 04.10.2022 року.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обставинам справи та доказам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. 4, 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 16 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , але погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

На підтвердження викладених обставин представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано протоколи перерахунку пенсії, розрахунок на доплату.

Разом з тим, Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено лише нарахування ОСОБА_1 доплати пенсії, проте здійснення нарахування є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі відповідно до його змісту.

Згідно п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто, приписами чинного законодавства чітко визначено, що одним із завдань Головного управління Фонду є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, та здійснення з цією метою перерозподілу коштів між районами (містами).

В той же час, представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів або ж їх перерозподілу.

Будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду у справі №420/20459/21, зокрема щодо відсутності фінансування, позивачем до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надавалось, як і доказів того, що ОСОБА_1 обліковується у черзі на виплату боргу за рішенням суду у порядку черговості за виділеними коштами.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. № 1167 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік, однак будь-яких додаткових доказів на підтвердження того, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області після прийняття вказаної постанови вживаються дії щодо виконання рішення суду у справі №420/20459/21 в частині виплати ОСОБА_1 доплати за період з 01.12.2019 року по 01.09.2022 року у розмірі 266485,80 грн. позивачем суду не надано. Суд відхиляє аргументи позивача стосовно поважності причин невиконання рішення суду з посиланням на відсутність фінансування, незатвердження Кабміном України окремого порядку, тощо, констатуючи, що це не спростовує обставину того, що позивачем не виконано рішення суду у повному обсязі, а саме не виплачено нараховану суму боргу.

Боржник зобов`язаний надавати державному виконавцю докази, які достеменно підтверджують невиконання рішення суду з поважних причин, зокрема, через відсутність коштів. Проте, таких доказів позивач державному виконавцю не надав.

Повна відсутність інформації у державного виконавця щодо обсягу коштів, які надішли на виконання судових рішень, обсягу коштів, які сплачені позивачем стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень, що набрали законної сили, свідчить про непрозорість процесу задоволення позивачем вимог стягувачів у виконавчих провадженнях та робить неможливим для державного виконавця оцінити поважність причини невиконання судового рішення в конкретному виконавчому провадженні. При цьому обов`язок доведення поважності причини невиконання у повному обсязі судового рішення покладається на боржника, який повинен надати належні та переконливі докази наявності такої поважної причини.

Такі докази не були надані державному виконавцю, їх існування не підтверджено і в процесі судового розгляду справи, тому суд констатує, що рішення суду не виконано без поважних причин, докази протилежного у справі відсутні.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.287, 293 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.