Справа № 240/10794/22
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/10794/22

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 18 серпня 2021 року, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10 лютого 2022 року №23;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2021 року, як інваліду ІІ групи з 18 серпня 2021 року внаслідок захворювання, так, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХII " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

В обґрунтування своїх вимог Позивач свої вимоги аргументує тим, що з 05.10.2016 року мав статус інваліда війни II групи, що підтверджено довідкою Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 від 21.11.2016 року серія 12ААА № 901177. У подальшому 18.08.2021 року визнано його особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, внаслідок чого звернувся із заявою та доданими до неї документами до Відповідача про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відмічає, що у зв`язку з встановленням II групи інвалідності у 2016 році (на підставі захворювання пов`язане з проходженням військової служби) отримав виплату в сумі 130 500,00 грн.

Ухвалою від 13.06.2022 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач на адресу суду направив відзив на адміністративний позов. У вказаному відзиві зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відповідно до пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у разі зміни групи інвалідності або часткової втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюються. Допомога у зв`язку з встановленням позивачеві ІІ групи інвалідності виплачена в розмірі 130 500,00 грн., між первинним встановленням вказаної групи інвалідності (2016 рік) та встановленням ІІ групи інвалідності (2021 рік) пройшов дворічний термін, отже немає підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивачу 05 жовтня 2016 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК № 2 від 21.11.2016 року серія 12ААА № 901177. У зв`язку з цим Позивачу була виплачена грошова допомога в сумі 130 500, 00 грн.

Судом встановлено та визнається сторонами, що в подальшому з 18 серпня 2021 року Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов`язане із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, про що видано довідку МСЕК № 2 від 18.11.2021 року серія 12ААВ № 588412.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою про додаткову виплату йому грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини.

Згідно із оскаржуваним рішенням Відповідача в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеним в пункті 4 протоколу від 10.02.2022 року № 23, відмовлено Позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 4 статті 16-3 3акону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Позивачу групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення первинної інвалідності, тому немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Допомога у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності виплачена в сумі 130 500,00 грн.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності оскаржуваного рішення та щодо наявності підстав для повторного призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому з 18 серпня 2021 року ІІ групи інвалідності внаслідок, захворювання, яке пов`язане із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Такі спірні відносини врегульовано правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).

Безспірно, за приписами ч.1 чт.16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

В розумінні положень ст.16-2 цього Закону розмір такої одноразової грошової допомоги залежить від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності.

Суд враховує, що згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 5 частини другої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога також призначається і виплачується у разі встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

На думку представника Позивача, Позивачу в 2016році інвалідність була встановлена саме у відповідності до положень пункту 4 частини другої статті 16 Закону №2011-XII на підставі захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, а в 2021році - Позивачу була встановлена інвалідність у відповідності до положень пункту 5 частини другої статті 16 Закону №2011-XII на підставі захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби.

Представник Позивача вважає, що ушкодження здоров`я (захворювання) Позивача виникли з різних причин, а тому є самостійними підставами для виплати спірної одноразової грошової допомоги.

Такі доводи представника Позивача, наведені у позові, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Так, приписами пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII прямо передбачено, що у разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).

Тобто, законодавець прямо зазначив, що лише поранення, травми, контузії, каліцтва, отримані у різний період часу, слугують підставами для окремих виплат одноразової грошової допомоги без урахування раніше виплачених сум.

Встановлення чи зміна причинного зв`язку втрати працездатності, зумовленої захворюванням, може бути підставою лише для виплати грошової допомоги у більшому розмірі та з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вже зазначалося судом та визнається сторонами, що встановлення Позивачу в 2016році другої групи інвалідності зумовленої захворюванням, пов`язаного із проходженням військової служби, стало підставою для виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Зміна причинного зв`язку втрати працездатності із захворюванням, а не пораненням, травмою, контузією, каліцтвом, що не вплинуло на збільшення розміру втрати працездатності і, відповідно не призвело до зміни групи інвалідності, не може слугувати підставою для додаткової виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Одночасно суд частково погоджується із доводами представника Позивача, що наведені в оскаржуваному рішенні Відповідачем доводи щодо підстав для відмови в призначення Позивачу одноразової грошової допомоги не відповідають вимогам чинного законодаства.

Так, в оскаржуваному рішенні Відповідач зазначає, що причиною відмови у призначенні спірної допомоги є те, що між первинним оглядом (05.10.2016року) та повторним оглядом (18.08.2021року) щодо встановлення Позивачу групи інвалідності сплинув дворічний термін.

Вказані обмеження, що передбачені пункто 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Рішенням Конституційного Суду України від 6 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022 у справі № 3-192/2020(465/20) визнані неконституційними.

Разом з тим, суд враховує, що такі обґрунтування (доводи), викладені в оскаржуваному рішенні Відповідача не впливають на суть такого рішення, так як відсутні підстави для додаткової виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, зумовлені встановленням 18.08.2021року Позивачу 2 групи інвалідності на підставі захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139-143, 242-246, 256 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк