Справа № 600/1581/22-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 р. м. Чернівці Справа № 600/1581/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення.

Позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань проходження альтернативної (невійськової) служби Дністровської районної державної адміністрації №2 від 24.01.2022 року Про продовження терміну проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначено про безпідставність та незаконність оскаржуваного наказу, оскільки у відповідача не було підстав для продовження позивачу терміну проходження альтернативної (невійськової) служби.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду і доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення повернуто позивачеві.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення скасовано, а справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

20 вересня 2022 року справа надійшла до Чернівецького окружного адміністративного суду та була передана головуючому-судді Лелюку О.П.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом зазначення та надання суду доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про поновлення троку на оскарження рішення відповідача.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року заяву позивача (його представника) про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін), призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 18 жовтня 2022 року о 10 год. 00 хв., встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року заяву представника позивача Спіжавки Тараса Георгійовича про розгляд справи без участі позивача та його представника повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року відкладено розгляд даної справи та призначено судове засідання у цій справі на 01 листопада 2022 року об 11 год. 30 хв.

В призначене судове засідання сторони справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду.

Водночас до суду від представника позивача та представника відповідача надійшли заяви, у яких представники сторін просили суд справу розглянути у їх відсутності.

Так, відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Поряд з цим від відповідача до суду надійшов і відзив на позовну заяву, у якому відповідач, вказуючи про законність оскаржуваного рішення, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 прийнятий на альтернативну службу, а згідно рішення Новоселицької РДА Чернівецької області від 28 січня 2020 року №01 ОСОБА_1 направлено для проходження альтеративної (невійськової служби) в Чернівецьку дирекцію АТ «Укрпошта» ВПЗ Балківці Новоселицького району з 01 лютого 2020 року по 31 січня 2022 року.

Наказом (розпорядженням) Чернівецької дирекції АТ «Укрпошта» №143-к від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 на час проходження альтеративної (невійськової служби) прийнято на роботу з 03 лютого 2020 року до 31 січня 2022 року до відділення поштового зв`язку Балківці (5група) ВПЗ Новоселицького району на посаду листоноші 1 класу.

Наказом (розпорядженням) Чернівецької дирекції АТ «Укрпошта» №1949-к від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 переведено з 01 січня 2021 року з відділення поштового зв`язку Балківці (5 група) з посади листоноші 1 класу до пересувного відділення поштового зв`язку №16 (5 група) на посаду листоноші 1 класу.

Рішенням Комісії з питань проходження альтернативної (невійськової) служби Дністровської районної державної адміністрації від 24 січня 2022 року №2 Про продовження терміну проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про альтернативну (невійськову службу)» продовжено термін проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 , який належить до релігійної організації «Релігійний центр Свідків Єгови», до 01 жовтня 2022 року.

Не погоджуючись із указаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційно-правові засади альтернативної (невійськової) служби (далі - альтернативна служба), якою відповідно до Конституції України має бути замінене виконання військового обов`язку, якщо його виконання суперечить релігійним переконанням громадянина, визначає Закон України «Про альтернативну (невійськову службу)» від 12 грудня 1991 року №1975-ХІІ (далі Закон №1975-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно положень статті 1 Закону №1975-ХІІ альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством.

Статтею 2 Закону №1975-ХІІ передбачено, що право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю.

Відповідно до приписів статті 5 Закону №1975-ХІІ альтернативну службу громадяни проходять на підприємствах, в установах, організаціях, що перебувають у державній, комунальній власності або переважна частка у статутному фонді яких є в державній або комунальній власності, діяльність яких у першу чергу пов`язана із соціальним захистом населення, охороною здоров`я, захистом довкілля, будівництвом, житлово-комунальним та сільським господарством, а також у патронажній службі в організаціях Товариства Червоного Хреста України.

Згідно статті 6 Закону №1975-ХІІ строк альтернативної служби у півтора раза перевищує строк військової служби, встановлений для солдатів і сержантів, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях. Для осіб, які мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки спеціаліста або магістра, строк альтернативної служби у півтора раза перевищує строк військової служби, встановлений для осіб, які мають відповідний освітньо-кваліфікаційний рівень.

Час перебування громадянина на альтернативній службі зараховується до його страхового стажу. Цей час також зараховується до безперервного стажу роботи і стажу роботи за спеціальністю за умови, якщо громадянин не пізніше ніж протягом трьох календарних місяців після звільнення з альтернативної служби приступить до роботи.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних відносин) строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються: для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців; для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти магістра, - до 12 місяців.

Частиною першою статті 15 Закону №1975-ХІІ передбачено, що трудові відносини між громадянином, який проходить альтернативну службу, та підприємством, установою, організацією здійснюються на підставі письмового строкового трудового договору і регулюються законодавством про працю, за винятками, передбаченими цим Законом.

Згідно частини першої статті 16 Закону №1975-ХІІ строк альтернативної служби починається з дня початку роботи на підприємстві, в установі, організації, визначеного наказом про прийняття на роботу.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №1975-ХІІ до строку альтернативної служби не зараховуються: відпустка (відпустки) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, відпустка у зв`язку з навчанням у вечірніх або заочних закладах освіти, час перебування під адміністративним арештом, прогулів та скорочення тривалості робочого часу. При цьому строк альтернативної служби продовжується на невідпрацьований час.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що громадянам України, для яких виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і вони належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю, замість проходження строкової військової служби з метою виконання військового обов`язку запроваджується альтернативна служба, строк проходження якої для солдатів і сержантів становить до 27 місяців, а для осіб, які мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем підготовки спеціаліста або магістра до 18 місяців. Альтернативну службу такі громадяни можуть проходити, зокрема, на підприємствах, в установах, організаціях, що перебувають у державній, комунальній власності або переважна частка у статутному фонді яких є в державній або комунальній власності, а трудові відносини між указаними суб`єктами здійснюються на підставі письмового строкового трудового договору і регулюються законодавством про працю, за винятками, передбаченими Законом №1975-ХІІ. Строк альтернативної служби починається з дня початку роботи на підприємстві, в установі, організації, визначеного наказом про прийняття на роботу, і може бути продовжений лише на невідпрацьований час. При цьому до строку альтернативної служби не зараховуються: 1) відпустка (відпустки) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, 2) відпустка у зв`язку з навчанням у вечірніх або заочних закладах освіти, 3) час перебування під адміністративним арештом, 4) час прогулів, 5) скорочення тривалості робочого часу.

Як вбачається зі змісту відзиву на позовну заяву та згідно протоколу №2 засідання комісії з питань проходження альтернативної (невійськової) служби Дністровської районної державної адміністрації від 24 січня 2022 року, рішення про продовження терміну проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 прийнято у зв`язку зі скороченою тривалістю робочого часу, при цьому до уваги були взяті відомості Чернівецької дирекції ПАТ «Укрпошта» м. Чернівці про використання ОСОБА_1 робочого часу за 1 4 квартали 2020 року, 1 4 квартали 2021 року, на підставі яких відповідачем встановлено, що протягом 2020-2021 років позивач працював на 0,75 посадового окладу і протягом цього періоду він не відпрацював норму годин відповідно до чинного законодавства (у 2020 році норма годин 1835 згідно листа Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 року №1133/0/206-19, фактично відпрацьовано - 1174,71 год., у 2021 році норма годин 1994 згідно листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12 серпня 2020 року №3501-06/219, фактично відпрацьовано 1369,34 год.).

У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до статті 51 Кодексу законів про працю України скорочена тривалість робочого часу встановлюється:

1) для працівників віком від 16 до 18 років - 36 годин на тиждень, для осіб віком від 15 до 16 років (учнів віком від 14 до 15 років, які працюють в період канікул) - 24 години на тиждень.

Тривалість робочого часу учнів, які працюють протягом навчального року у вільний від навчання час, не може перевищувати половини максимальної тривалості робочого часу, передбаченої в абзаці першому цього пункту для осіб відповідного віку;

2)для працівників, зайнятих на роботах з шкідливими умовами праці, - не більш як 36 годин на тиждень.

Перелік виробництв, цехів, професій і посад з шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого часу, затверджується в порядку, встановленому законодавством.

Крім того, законодавством встановлюється скорочена тривалість робочого часу для окремих категорій працівників (учителів, лікарів та інших).

Скорочена тривалість робочого часу може встановлюватися за рахунок власних коштів підприємств, установ, організацій для працівників, які мають дітей віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, а також для одиноких матерів та батьків, які виховують дитину без батька (матері), у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікарняному закладі.

Як вбачається з обставин справи, позивач, проходячи альтернативну (невійськову) службу в Чернівецькій дирекції АТ «Укрпошта», не належав до жодної з указаних категорій працівників, а Чернівецькою дирекцією АТ «Укрпошта» не приймалось рішень щодо скороченої тривалості робочого часу ОСОБА_1 .

Водночас згідно наказу (розпорядження) Чернівецької дирекції АТ «Укрпошта» №143-к від 29 січня 2020 року тривалість робочого дня (тижня) ОСОБА_1 при роботі з неповним робочим часом становить 23,35 год, а згідно наказу (розпорядження) Чернівецької дирекції АТ «Укрпошта» №1949-к від 21 грудня 2020 року тривалість робочого дня (тижня) ОСОБА_1 при роботі з неповним робочим часом становить 27 год 0 хв.

Так, згідно статті 56 Кодексу законів про працю України за угодою між працівником і роботодавцем може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. На просьбу вагітної жінки, жінки, яка має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, в тому числі таку, що знаходиться під її опікуванням, або здійснює догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку, роботодавець зобов`язаний встановлювати їй неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Робота на умовах неповного робочого часу не тягне за собою будь-яких обмежень обсягу трудових прав працівників.

Наведене свідчить про те, що позивачу під час проходження альтернативної (невійськової) служби в Чернівецькій дирекції АТ «Укрпошта» за угодою між працівником і роботодавцем був встановлений неповний робочий час згідно статті 56 Кодексу законів про працю України (що не є підставою для продовження строку проходження альтернативної служби згідно частини третьої статті 16 Закону №1975-ХІІ), а не скорочена тривалість робочого часу в розумінні статті 51 Кодексу законів про працю України (який не зараховується до строку альтернативної служби згідно частини третьої статті 16 Закону №1975-ХІІ»).

Таким чином, за відсутності підстав для продовження строку проходження альтернативної (невійськової) служби, передбачених частиною третьою статті 16 Закону України «Про альтернативну (невійськову службу)», оскаржуване позивачем рішення є необґрунтованим та незаконним.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач протягом 2020-2021 років не відпрацював норму годин відповідно до чинного законодавства з посиланням на листи Міністерства соціальної політики України від 29 липня 2019 року №1133/0/206-19 та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12 серпня 2020 року №3501-06/219, то такі суд оцінює критично, адже вказані листи не є частиною законодавства України, а носять лише рекомендаційний та роз`яснювальний характер.

Крім цього, відповідачем на підставі відомостей Чернівецької дирекції ПАТ «Укрпошта» м. Чернівці про використання ОСОБА_1 робочого часу за 2020-2021 роки помилково було встановлено наявність скорочення тривалості робочого часу позивача, оскільки така інформація у вказаних відомостях відсутня. При цьому відповідачем не була взята до уваги як відсутність рішень роботодавця про встановлення позивачу скороченої тривалості робочого часу, так і встановлення роботодавцем позивачу наказами № 143-к від 29 січня 2020 року та №1949-к від 21 грудня 2020 року неповного робочого часу, що не є підставою для продовження строку проходження альтернативної (невійськової) служби.

Перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення.

Тому, суд визнає протиправним та скасовує рішення Комісії з питань проходження альтернативної (невійськової) служби Дністровської районної державної адміністрації №2 від 24 січня 2022 року Про продовження терміну проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів незаконність оскаржуваного рішення.

Натомість доводи відповідача, наведені у відзиві, є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачем не доведено суду законності оскаржуваного рішення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно наявної у справі квитанції від 07 квітня 2022 року позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп., то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Щодо понесення позивачем інших судових витрат, то відповідних документів матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дністровської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань проходження альтернативної (невійськової) служби Дністровської районної державної адміністрації №2 від 24 січня 2022 року Про продовження терміну проходження альтернативної (невійськової) служби ОСОБА_1 .

Cтягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дністровської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн 40коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Дністровська районна державна адміністрація Чернівецької області (площа Центральна, 2,смт. Кельменці,Чернівецька область,60100, ).

Суддя О.П. Лелюк