Справа № 280/130/22
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
14 листопада 2022 року Справа № 280/130/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач), у якому просить суд: стягнути з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період у сумі 19 908,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.01.2019 між позивачем та відповідачем укладений контракт на проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки. Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 4-РС від 14.01.2019, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу ВЧ з посадовим окладом 2730 гривень на місяць. Так, відносно позивача від 20.12.2019 відкрито виконавче провадження № 55518925 та виконавцем винесена постанова про стягнення заборгованості у сумі 20% від нарахованої заробітної плати позивача. Позивачу за період з 01.04.2020 року по 28.02.2021 нараховувалось грошове забезпечення та з нього відповідно кожен місяць утримувались грошові кошти Разом з тим з банківського рахунку позивача протягом квітня по вересень 2020 року, військовою частиною НОМЕР_1 здійснювались відрахування у подвійному розмірі, однак частина коштів на розрахункові рахунки Мелітопольського ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили. Виконавчою службою не отримувались додатково кошти, окрім суми у відповідності до визначеної постановою державного виконавця, винесеної в рамках виконавчого провадження № 55518925. Вважає, що недоплачена сума грошових коштів, як заробітної плати за період з 01.04.2020 і момент подання позовної заяви складає 19 908 гривень. Крім того, позивач зазначає, що рапорт № 2426 від 08.09.2020 не складався і не підписувався нею, у зв`язку із чим позивачкою підготовлено заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 366 КК України, а тому такий рапорт не може бути додатковою підставою для зняття коштів у травні , червні і липні 2020 року. Позивач не згоден з такими діями відповідача, вважає їх такими, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді від 10.01.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх. № 9727 від 09.02.2022), відповідно до якого зазначено, що відповідно до довідки - розрахунку за період з 01.03.2020 по 30.04.2021 з позивача відраховувалися кошти у трьох напрямках, а саме: на підставі виконавчого провадження № 55518925 Мелітопольського ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (29 534,35 грн); на підставі наказу про результати службового розслідування №44 від 15.01.2020 (670,49 грн); на підставі рапорту ОСОБА_2 вх.№2426 від 08.09.2020 (11 591,36 грн. відраховано, залишок утримання на сьогоднішній день становить 7792,10 грн.). Стосовно третього напрямку відрахування зазначили, що в травні місяці 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 було нараховано суму у розмірі 19 300 грн., дана сума була необхідна для повернення у дохід держави, оскільки була виплачена помилково і не призначалася особі яка її першочергово отримала. ОСОБА_1 у добровільній формі у розмові з начальником фінансово - економічної служби погодилася про написання рапорту на добровільне утримання, що і було зроблено 08.09.2020 року (рапорт вх.№2426). За цим цим фактом прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за фактом незаконного заволодінням грошовими коштами Військової частини НОМЕР_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за № 0000057 передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою судді від 14.11.2022 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

14.01.2019 між ОСОБА_3 та тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_4 укладений контракт на проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 прізвище ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Наказом командира військової частини № НОМЕР_4 № 4-РС від 14.01.2019, солдата ОСОБА_1 призначено на посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, що сторонами не оскаржувалось.

Мелітопольським ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відносно ОСОБА_1 20.12.2019 відкрите виконавче провадження № 55518925 та винесена постанова про стягнення заборгованості у сумі 20% від нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 до погашення заборгованості.

Позивач зазначає, що їй у період з 01.04.2020 по 28.02.2021 нараховувалось грошове забезпечення у сумі 10945,63 гривень за квітень 2020 року; 10824,00 гривень за травень 2020 року; 10455,76 гривень за червень 2020 року; 10321,88 гривень за липень 2020 року: 10321,88 гривень за серпень 2020 року: 10321.88 гривень за вересень 2020 року; 10321.88 гривень за жовтень 2020 року; 10321,88 гривень за листопад 2020 року; 10321.88 гривень за грудень 2020 року; 10321.88 гривень за січень 2021 року; 10321,88 гривень за лютий 2021 року та утримувались грошові кошти на виконання постанови від 20.09.2019 (виконавче провадження №55518925) в сумі 2189.13 гривень: 2132.33 гривень; 2059.78 гривень: 2033. 41 гривень; 2033, 41 гривень; 2033.41 гривень: 2033. 41 гривень: 2033.41 гривень: 2033.41 гривень; 2033,41 гривень; 2033. 41 гривень.

Разом з тим, зазначає, що з її банківського рахунку НОМЕР_5 протягом квітня по вересень 2020 року, військовою частиною НОМЕР_1 здійснювались відрахування у подвійному розмірі, однак частина коштів на розрахункові рахунки Мелітопольського ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили, а тому, недоплачена сума грошових коштів, як заробітної плати за період з 01.04.2020 іпо день подання позовної заяви складає 19 908 гривень.

Зазначає, що рапорт № 2426 від 08.09.2020 нею не складався і не підписувався у зв`язку з чим було підготовлено заяву про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 366 КК України.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини 4 статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Частиною 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Так, суд звертає увагу, що в позовних вимогах представник позивача посилається на ч.2. ст.233 КЗпП України, яка визначає що, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Проте, слід зазначити що правове регулювання грошового забезпечення військовослужбовців регулюється нормами спеціального законодавства і не є заробітною платою в розумінні Кодексу законів про працю України.

Щодо відрахувань, суд зазначає наступне.

Мелітопольським ВДВС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відносно ОСОБА_1 20.12.2019 відкрите виконавче провадження № 55518925 та винесена постанова про стягнення заборгованості у сумі 20% від нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 до погашення заборгованості.

Відповідно до довідки про здійснення відрахування щодо ОСОБА_1 за виконавчим написом № 5234 від 13.06.2017 ВП 55518925 від 20.12.2019 за період з 01.04.2020 року по 28.02.2021 встановлено, що ОСОБА_1 нараховувалось грошове забезпечення у сумі 10945,63 гривень за квітень 2020 року; 10824,00 гривень за травень 2020 року; 10455,76 гривень за червень 2020 року; 10321,88 гривень за липень 2020 року: 10321,88 гривень за серпень 2020 року: 10321,88 гривень за вересень 2020 року; 10321,88 гривень за жовтень 2020 року; 10321,88 гривень за листопад 2020 року; 10321,88 гривень за грудень 2020 року; 10321,88 гривень за січень 2021 року; 10321,88 гривень за лютий 2021 року, та утримувались грошові кошти в сумі 2189,13 гривень; 2132,33 гривень; 2059,78 гривень; 2033,41 гривень; 2033,41 гривень; 2033,41 гривень; 2033,41 гривень; 2033,1 гривень; 2033,41 гривень; 2033,41 гривень; 2033,41 гривень на підставі виконання постанови від 20.12.2019 виконавче провадження №55518925.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням позивача, що Військовою частиною НОМЕР_1 потягом часу з квітня по вересень 2020 року здійснювались відрахування у подвійному розмірі, відповідно до банківської довідки № 4 від 21 липня 2021 року щодо руху коштів по рахунку позивача НОМЕР_5 (є рахунком для отримання заробітної плати ), оскільки з останнього вбачається лише нарахування заробітної плати, а саме у графі призначення платежу зазначено «перерахування з/п та інших виплат співробітнику».

Суд звертає увагу представника позивача, що згідно довідки про здійснення відрахування, на яку він посилається, на прикладі зокрема квітня місяця 2020 року, вбачається, що із нарахованої суми грошового забезпечення позивача 10945, 63 утримано 20% - 2189, 13, отже від суми нарахованого грошового забезпечення необхідно ще відняти суму відрахування. Вказане також підтверджується і довідкою про нарахування грошового забезпечення та здійснення відрахування у В/Ч А 2558 ст. солдата ОСОБА_3 за період з 01.12.2019 по 01.09.2021, згідно якої також на прикладі квітня місяця 2020 року вбачається, що позивачу нараховано -10945, 63, утримано за виконавчим провадженням № 55518925 - 2189, 13, на картковий рахунок позивачки перераховано - 8756, 50, отже з суми нарахованого грошового забезпечення позивачки утримали кошти згідно ВП № 55518925.

Також, згідно довідки про нарахування грошового забезпечення та здійснення відрахування у В/Ч НОМЕР_1 ст. солдата ОСОБА_3 за період з 01.12.2019 по 01.09.2021 вбачається, що за виконавчим № 55518925 з 01.04.2020 всього утримано - 27 245, 26 (29534, 35 2289, 09 (сума за березень), а отже сума подвійного відрахування, у разі такої, була б 27 245, 26 грн., а не 19908 грн.

Крім того, суд зазначає, що представником відповідача не конкретизовано з чого саме складеться недоплачена сума 19908 грн., не надано її детальний розрахунок (за які саме місяці було повідне відрахування, які суми).

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено подвійного відрахування сум на виконання постанови державного виконавця, винесеної в рамках виконавчого провадження № 55518925.

Також, відповідно до довідки про нарахування грошового забезпечення та здійснення відрахування у В/Ч А 2558 ст. солдата ОСОБА_3 за період з 01.12.2019 по 01.09.2021, вбачається, що на підставі наказу про результати службового розслідування №44 від 15.01.2021 з ОСОБА_1 відраховано кошти у сумі 670,49 грн., що позивачем не оскаржувалось.

Крім того, відповідно до довідки про нарахування грошового забезпечення та здійснення відрахування у В/Ч А 2558 ст. солдата ОСОБА_3 за період з 01.12.2019 по 01.09.2021, вбачається, що на підставі рапорту вх.№2426 від 08.09.2020 з позивача у червні та липні 2020 року відраховано: у травні 2020 року 5412,00, у червні 2020 року 3089,00, у липні 2020 року 3089, 0, разом - 11 591,36 грн.

Згідно вказаного рапорту, судом встановлено, що позивач просить дати вказівку начальнику фінансово-економічної служби відповідача, утримувати переплату грошового забезпечення з неї у розмірі 19838, 46 грн., у зв`язку із не виключенням військовослужбовця ОСОБА_6 зі списків особового складу відповідача.

Так, відповідачем у відповіді на відзив зазначено, що відрахування на підставі рапорту №2426 були здійснені, оскільки на картковий рахунок ОСОБА_1 було нараховано суму у розмірі 19 300 грн., проте дана сума була необхідна для повернення у дохід держави, оскільки була виплачена помилково і не призначалася особі яка її першочергово отримала. ОСОБА_1 у добровільній формі написала рапорт на добровільне утримання від 08.09.2020 вх.№2426.

Судом встановлено, що прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за фактом незаконного заволодінням грошовими коштами Військової частини НОМЕР_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 0000057 передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Доказів внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за фактом того, що рапорт № 2426 від 08.09.2020 не складався і не підписувався ОСОБА_1 , передбаченого ст. 366 КК України на що посилається позивач у позовній заяві, суду не надано.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної заяви розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,- відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова