Справа № 520/3758/22
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року № 520/3758/22

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» №3-дс від 24.01.2022, яким начальника Чугуївського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №3-дс від 24.01.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу оголошено догану. Даний наказ вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на невідповідність наказу формальним вимогам, визначеним Законом України «Про державну службу» та пропущення відповідачем шестимісячного строку накладення дисциплінарного стягнення з дня виявлення дисциплінарного проступку. З огляду на викладене просить суд визнати протиправним та скасувати оскаржуваний наказ.

Головним управління ДПС у Харківській області через канцелярію суду надано відзив на позов, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що до позивача законно та правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани, а вимоги позовної заяви є необґрунтованими, не підтверджуються належними доказами, відсутні належні обґрунтування неправомірності виданого наказу. Крім того, на вимогу ухвали суду Головним управління ДПС у Харківській області надано матеріали дисциплінарної справи. Поміж тим, відповідач просив суд поновити строк для подання відзиву, проте з урахуванням введення в Україні воєнного стану та запровадженням наказом ДПС України простою в структурних підрозділах ДПС, суд вважає за доцільне прийняти поданий відзив до матеріалів справи та розглядати дану справу з урахуванням, наданих відповідачем документів.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.04.2021, наказом №298-0/ОП від 06.04.2021 призначено на посаду начальника Чугуївського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Харківській області.

Позивачка 20.09.2021 була викликана до управління з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Харківській області, для надання пояснень щодо земельних ділянок (паїв), які належать чоловіку ОСОБА_2 та щодо отримання доходу від їх здачі в оренду. У поясненні ОСОБА_1 зазначила, що їй не відомо, де перебувають на обліку суб`єкти господарювання, а саме: підприємства Агрофірма «Базаліївський Колос» ТОВ (30762755) та ТОВ «Терра Агророст» (41105028), від яких її чоловік отримував доходи від здачі в оренду паїв.

20.09.2021 після наведених обставин та у зв`язку з виникненням сумніву про наявність/відсутність потенційного конфлікту інтересів, ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до Національного агентства з питань запобігання корупції з проханням роз`яснити, чи виникає у неї потенційний конфлікт інтересів у випадку, якщо суб`єкти господарювання, від яких її чоловік отримує дохід, перебувають на обліку в податковому органі, в якому вона працює начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок.

У відповідь на заяву позивача, Національне агентство з питань запобігання корупції №30-24/76047-21 від 19.10.2021 надало роз`яснення про те, що у разі, якщо її чоловік здав в оренду земельну ділянку (пай) підприємству, яке перебуває як платник податків на території, яку обслуговує відділ податків і зборів з юридичних осіб, який очолює позивачка, у неї виникає потенційний конфлікт інтересів, який повинен бути врегулюваний у встановленому Законом порядку.

20.10.2021, у той самий день, коли ОСОБА_1 дізналася про наявність потенційного конфлікту інтересів, у відповідності до положень пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VI від 14.10.2014, зі змінами, позивачка письмово повідомила свого безпосереднього керівника (повідомлення №552/20-40-04-10-18 від 20.10.2021) про наявність потенційного конфлікту інтересів щодо підприємств Агрофірма «Базаліївський Колос» ТОВ та ТОВ «Терра Агророст», де її чоловік отримує дохід від здачі в оренду паїв.

Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 21.10.2022 №626 «Про здійснення заходів, спрямованих на запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у ГУ ДПС у Харківській області» вчинено заходи щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів шляхом зовнішнього контролю за вчиненням ОСОБА_1 дій та прийняття рішень, пов`язаних з предметом конфлікту інтересів.

На адресу Головного управління ДПС у Харківській області 19.11.2021 надійшов припис НАЗК (у порядку п. 5-3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції») щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 24.11.2021 №673 комісією у складі працівників управління з питань запобігання та виявлення корупції розпочато службове розслідування стосовно ОСОБА_1

30.11.2021 комісією складено акт №11/20-40-14-08 «Про результати службового розслідування стосовно начальника Чугуївського відділу платників податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 », за висновками якого встановлено протиправне неповідомлення ОСОБА_1 про потенційний конфлікт інтересів та запропоновано прийняти рішення про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

У ході службового розслідування позивачкою надані пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

17.01.2022 головою комісії з проведення дисциплінарного провадження, на адресу керівника Головного управління ДПС у Харківській області направлено подання про результати розгляду дисциплінарної справи стосовно начальника Чугуївського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , з пропозицією притягнути останню до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Наказом 24.01.2022 начальника Головного управління ДПС у Харківській області Єфремова А.О. №3-дс, за неналежне виконання посадових обов`язків, у частині не повідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів, начальника Чугуївського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Частина перша статті 1 цього Закону визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 8 вказаного Закону державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Приписами статті 61 Закону № 889-VIII визначено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Як визначено частиною 1 статті 65 цього Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, є дисциплінарним проступком.

Частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII встановлено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 3 ст. 66 Закону №889-VIII).

Згідно із частиною першою статті 67 цього Закону дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Словосполучення "може бути оголошено догану" вказує на те, що при виборі виду стягнення, яке може бути застосоване у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби має виходити із того, що догана в даному випадку є видом найсуворішого стягнення, що застосовується до державного службовця.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності.

За приписами статті 68 Закону № 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) <…> на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Відповідно до частин 1-2, 9-11 статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частиною 1 статті 71 цього Закону з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Частинами 1 та 3 статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Статтею 74 Закону № 889-VIII передбачені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до частин 1-2, 6 якої дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Крім того, статтею 76 цього Закону встановлено право державного службовця на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 77 цього Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ виданий за наслідками проведеного службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУ ДПС в Харківській області від 24.11.2021 №673 "Про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 ", який винесений на підставі припису Національного агентства з питань запобігання корупції від 19.11.2021.

Виходячи зі змісту спірного наказу дисциплінарний проступок, за який позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, у частині не повідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Законом України від 14.10.2014 № I700-VII «Про запобігання корупції», (далі - Закон № 1700-VII) встановлені основні правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII. позивач є суб`єктом, на якою поширюються вимоги щодо запобігання конфлікту інтересів, визначені статтею 28 цього Закону.

Згідно з приміткою до сталі 5 Закону № 1700- VII, ОСОБА_1 є службовою особою, яка займає відповідальне га особо відповідальне становище.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» дано визначення потенційною конфлікту інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до положень ст. 28 Закону № 1700- VII, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Щодо твердження позивачки про те, що їй було не відомо, у якому контролюючому органі перебувають на обліку суб`єкти господарювання, від яких її чоловік отримував доходи від здачі в оренду паїв, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 45 Закону № 1700- VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з ст. 46 Закону № 1700- VII, у декларації зазначаються відомості про:

1) прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць і рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта громадянина України, суб`єкта декларування та членів його сім`ї, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі суб`єкта декларування та членів його сім`ї (у разі формування такого унікального номера), зареєстроване місце їх проживання, а також місце фактичного проживання або поштову адресу, на яку суб`єкту декларування Національним агентством може бути надіслано кореспонденцію, місце роботи (проходження служби) або місце майбутньої роботи (проходження служби), займану посаду або посаду, на яку претендує, та категорію посади (якщо така є) суб`єкта декларування, у тому числі належність до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, а також належність до національних публічних діячів відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

2) об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають:

а) дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування;

б) у разі якщо нерухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо нерухоме майно перебуває в оренді або на іншому праві користування, про власника такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, суд приходить до висновку, що для внесення відомостей про доходи до декларації позивачем повинно бути використано, зокрема, договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб № НОМЕР_2 (між ОСОБА_2 і ТОВ «Терра Агророст»), у якому визначено зареєстроване місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Терра Агророст» - Харківська область, Чугуївський район, с. Базаліївка, вулиця Центральна, будинок 48, податковий номер 41105028 та договір оренди землі № 243 від 10.04.2004 (між ОСОБА_2 і ТОВ Агорофірма «Базаліївський колос» , зареєстрований у Чугуївському районному відділі реєстрації 21.06.2006 № 41 (із змінами від 06.04.2015 додаткова угода).

При цьому, відповідно до п. 1.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 00.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1562/20300, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Отже, враховуючи, те що місцезнаходження підприємств знаходиться у контролюючих органах Чугуївського району Харківської області, а також, те що позивачка при заповненні декларації вносить ці відомості, то приходить до висновку, що твердження позивачки про те, що їй було не відомо, у якому контролюючому органі перебувають на обліку суб`єкти господарювання, від яких її чоловік отримував доходи від здачі в оренду паїв не відповідає дійсності та є не обґрунтованими.

Суд зазначає, що підставою для проведення службового розслідування слугувало наказ ГУ ДПС у Харківській області від 21.10.2022 №626 «Про здійснення заходів, спрямованих на запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у ГУ ДПС у Харківській області», припис Національного агентства з питань запобігання корупції від 19.11.2021 та з дня вчинення позивачем правопорушення не минув один рік, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області №3-дс від 24.01.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнятий в порядку та в строк передбачений чинним законодавством і з дотриманням вимог Закону України в частині процедури прийняття такого.

З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності прийнятий у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Закону України «Про державну службу», то позовні вимоги про відшкодування судових витрат на правничу допомогу відповідно до ст. 139 КАС України задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, зібраних у справі доказів, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова