Справа № 420/19017/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

14 листопада 2022 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2022 року №420/19017/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення ОСОБА_1 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року базового місяця - січень 2016 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця липень 2014 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів в зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року скасовано в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця липень 2014 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

В цій частині ухвалено нове рішення, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року залишено без змін.

Вищезазначене судове рішення набрало законної сили 17.05.2022 року та позивачу було видано виконавчий лист у справі №420/19017/21.

26.10.2022 року (під час перебування головуючого судді у справі у відпустці) до Одеського окружного адміністративного суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява, в якій відповідач просить суд визнати виконавчий лист, що виданий Одеським окружним адміністративним судом 29.06.2022 року по справі №420/19017/21, яким вирішено зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вищезазначеної заяви Військова частина НОМЕР_1 зазначила про виконання нею зобов`язань у справі №420/19017/21, зазначених у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 та у виконавчому листі від 29.06.2022 року, виданому Одеським окружним адміністративним судом, в добровільному порядку в повному обсязі.

04.11.2022 року від позивача до суду надійшли заперечення на заяву Військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2022 року, в якій останні заперечує проти визнання виконавчого листа по справі №420/19017/21 таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем було невірно розраховано суму індексації на виконання рішення суду та фактично повторно застосовано базовий місяць для розрахунку індексації січень 2016 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч.3 ст.374 КАС України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 року воєнний стан продовжений до 25.04.2022 року.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, воєнний стан продовжений до 23.08.2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2500-IX від 15.08.2022 року, воєнний стан продовжений на 90 днів.

З огляду на зазначене судом було розглянуто заяву Військової частини НОМЕР_1 в порядку письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст.374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 4 статті 374 КАС України встановлено, що про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 року (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи №420/19017/21, Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

12.10.2022 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) за заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження №70047718 щодо примусового виконання виконавчого листа від 29.06.2022 року по справі №420/19017/21.

Як було зазначено представником Військової частини НОМЕР_1 у заяві від 26.10.2022 року, відповідачем добровільно на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 було 05.07.2022 року та 21.07.2022 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

При цьому відповідачем було надано до суду довідку-розрахунок сум індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.10.2016 року по 13.03.2017 року згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21, з якого вбачається, що базовим місяцем для розрахунку індексації спірного періоду було визначено січень 2008 року.

Водночас у графі «сума індексації», яка підлягала нарахуванню та виплаті позивачу вказано: січень 2016 року 2 359,14 грн., лютий 2016 року 2 359,14 грн., березень 2016 року 2 359,14 грн., квітень 2016 року 2 359,14 грн., травень 2016 року 2 482,40 грн., червень 2016 року 2 710,05 грн., липень 2016 року 2 710,05 грн., серпень 2016 року - 2710,05 грн., вересень 2016 року 2 710,05 грн., жовтень 2016 року 2 710,05 грн., листопад 2016 року 2 710,05 грн., грудень 2016 року 3 177,60 грн., січень 2017 року 3 177,60 грн., лютий 2017 року 3 177,60 грн., березень 2017 року 1 409,03 грн.

Разом з тим у графі «виплачено на виконання рішення суду» вказано, що позивачу було виплачено інші суми, аніж ті, які вказані у графі «сума індексації» та підлягали нарахуванню та виплаті, а саме: січень 2016 року 0, 00 грн., лютий 2016 року 0, 00 грн., березень 2016 року 0, 00 грн., квітень 2016 року - 0, 00 грн., травень 2016 року 0, 00 грн., червень 2016 року 59, 45 грн., липень 2016 року 59, 45 грн., серпень 2016 року 59, 45 грн., вересень 2016 року 59, 45 грн., жовтень 2016 року 59, 45 грн., листопад 2016 року 59, 45 грн., грудень 2016 року 134, 40 грн., січень 2017 року 134, 40 грн., лютий 2017 року 134, 40 грн., березень 2017 року 83, 87 грн.

При цьому відповідачем у довідці-розрахунку сум індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.10.2016 року по 13.03.2017 року згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 було вказано, що починаючи з січня 2016 року у позивача сума індексації не перевищує розміру підвищення грошового забезпечення з 7025,50 грн. на 14313,49 грн., а тому за твердженням Військової частини НОМЕР_1 у позивача не має права на отримання індексації.

Суд з даного приводу зауважує, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

При цьому П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 було встановлено, що за період з 01.10.2016 року по 28.02.2018 року грошове забезпечення позивача підлягало індексації з урахуванням базового місяця січня 2008 року, оскільки підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, відбулася на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294. В свою чергу доказів підвищення у період з 01.10.2016 року по 13.03.2017 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду першої так і до суду апеляційної інстанції не надано та судом відповідні обставини не встановлено. Таким чином, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що ним не встановлено зміну розміру посадового окладу позивача у період з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року дійшов висновку про необхідність застосування у якості базового місяця січня 2008 року.

Тобто судом апеляційної інстанції було зазначено, що посадовий оклад позивача не змінювався з січня 2008 року.

Водночас відповідач у довідці-розрахунку сум індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.10.2016 року по 13.03.2017 року вказує про підвищення грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 року з 7025,50 грн. на 14313,49 грн., а тому, за твердженням Військової частини НОМЕР_1 , у позивача немає права на отримання індексації.

Суд зауважує, що у разі незгоди відповідача з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 в частині встановлення судом обставин щодо зміни/незміни у позивача розміру посадового окладу, останній не був позбавлений можливості звернутись із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Доказів того, що зазначене рішення суду було оскаржено, матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до П`ятого апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення для належного його виконання.

При цьому тлумачення відповідачем на власний розсуд порядку виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21, в частині визначення, що у позивача відсутнє право на отримання індексації грошового забезпечення у відповідному розмірі, оскільки сума індексації не перевищує розміру підвищення грошового забезпечення з 7 025,50 грн. на 14 313,49 грн. не свідчить про належне та повне виконання судового рішення.

Також суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Доказів того, що відповідач звертався до П`ятого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 за нововиявленими обставинами, а саме через зміну у позивача розміру посадового окладу станом на 01.01.2016 року та винесення судом відповідного рішення, матеріалами справи також не містять.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що відповідачем не було виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2022 року по справі №420/19017/21 в частині проведення позивачу перерахунку та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року, виходячи з базового місяця січень 2008 року, із врахуванням раніше виплачених сум у повному обсязі, а тому заява Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа по справі №420/19017/21 таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-11, 166, 167, 241, 243, 248, 256, 293-295, 370, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа по справі №420/19017/21 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя Білостоцький О.В.