Справа № 160/13262/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач 30.08.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати йому до загального страхового стажу період здійснення ним підприємницької діяльності з 05.02.1999 р. по 10.04.2005 р. та період його роботи з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «ГІДРОТЕХНОЛОГІЯ»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком, з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. Після реєстрації заява позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача Головним управлінням ПФУ в м.Києві. Рішенням Головного управління ПФУ в м.Києві позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із необхідністю необхідного страхового стажу. Проте, відповідачем-2 при прийнятті оскаржуваного рішення не був врахований той факт, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 05.02.1999 р. по 10.04.2005 р. та відповідно сплачував єдиний податок у цей період, а також трудовий стаж з 11.04.2005-18.05.2011 в ПНПП «Гідротехнологія». Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
До суду 15.09.2022 р. від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 22.06.2022 р. позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, військовий квиток, свідоцтво про сплату єдиного податку) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 23 роки 2 міс 11 днів (стаж для розрахунку права 26 років 11 міс 11 днів), що є недостатнім для призначення пенсії.
До суду 11.10.2022 р. від Головного управління ПФУ в м.Києві надійшов відзив, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, військовий квиток, свідоцтво про сплату єдиного податку) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 23 роки 2 місяці 11 днів (стаж для розрахунку права - 26 років 11 місяців 11 днів), що є недостатнім для призначення пенсії. Враховуючи вищезазначене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Отже, вважають, що дії Головного управління ПФУ в м. Києві є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, 22.06.2022 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.
Після реєстрації заява позивача від 22.06.2022 р. про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача Головним управлінням ПФУ в м.Києві.
Рішенням Головного управління ПФУ м.Києві від 28.06.2022 р. № 06 позивачу відмовлено у призначення пенсії за віком.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, військовий квиток, свідоцтво про сплату єдиного податку) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 23 роки 2 місяці 11 днів (стаж для розрахунку права - 26 років 11 місяців 11 днів), що є недостатнім для призначення пенсії. Враховуючи вищезазначене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи від 05.02.1999 р., ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, про що зроблено запис 03.02.1999 р. у журналі обліку реєстраційних справ за №04052442ФОО10767.

На підтвердження сплати єдиного податку позивач надав копію свідоцтва про сплату єдиного податку суб`єкта малого підприємства фізичної-особи платника єдиного податку від 22.02.1999 р. серії АА №225803, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 23.03.2000 р. серії №046243, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 02.01.2001 р. серії №196885, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 21.12.2001 р. серії №621625, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2004 р. серії №299645, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2005 р. серії №349732, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2006 р. серії №492742.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №004770, копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №010580, копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №013077, звіт суб`єкта малого підприємства фізичної-особи платника єдиного податку від 05.01.2007 р. за четвертий квартал 2006 р.

Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 11.03.1980 р., вбачається, що ОСОБА_1 у спірні періоди працював:

- з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «Гідротехнологія» на посаді інженера-механіка в транспортному відділі.

Не погоджуючись з спірним рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Розділ XV доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017) до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин), до заяви про призначення пенсії додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Відповідно до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків.

Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Разом з тим пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 встановлено, що період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата страхових внесків (єдиного внеску). При цьому належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України або наявність спеціального торгового патенту, свідоцтва про сплату єдиного податку, патенту про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян тощо.

Як було встановлено судом, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності від 05.02.1999 р., про що зроблено запис 03.02.1999 р. у журналі обліку реєстраційних справ за №04052442ФОО10767.

На підтвердження сплати єдиного податку позивачем було надано копію свідоцтва про сплату єдиного податку суб`єкта малого підприємства фізичної-особи платника єдиного податку від 22.02.1999 р. серії АА №225803, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 23.03.2000 р. серії №046243, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 02.01.2001 р. серії №196885, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 21.12.2001 р. серії №621625, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2004 р. серії №299645, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2005 р. серії №349732, копію свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.01.2006 р. серії №492742.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №004770, копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №010580, копія картки реєстрації об`єкта сфери послуг серії №013077, звіт суб`єкта малого підприємства фізичної-особи платника єдиного податку від 05.01.2007 р. за четвертий квартал 2006 р.

Отже судом встановлено наявність належних та допустимих доказів, які підтверджують право позивача на зарахування до його страхового стажу періоду здійснення ним підприємницької діяльності з 05.02.1999 р. по 10.04.2005 р.

Щодо не зарахування періодів роботи з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «Гідротехнологія», суд зазначає таке.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі Закон №1788) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи, зокрема, довідок, застосовується тільки в тому випадку, коли відсутня трудова книжка, або відсутні відповідні записи чи містяться неправильні чи неточні записи в трудовій книжці про роботу особи на підприємстві.

Як встановлено судом, згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 11.03.1980 р., вбачається, що ОСОБА_1 у спірний період працював:

- з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «Гідротехнологія» на посаді інженера-механіка в транспортному відділі.

Таким чином, трудова книжки містить всі необхідні записи на підтвердження зазначеного періоду роботи позивача.

Суд зазначає, що сумніви пенсійного органу щодо вказаної роботи позивача не можуть нівелювати відомості трудової книжки, яка оформлена належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення, з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Окрім того, несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.

Верховний Суд в постановах від 20.02.2020 у справі №415/4914/16-а, від 09.10.2020 у справі №341/460/17 зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України №137-V від 14.09.2006, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

В цьому випадку, суд зазначає, що відсутність інформації стосовно сплати ПНПП «Гідротехнологія» страхових внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача його періоду роботи з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р., оскільки відповідальність за відсутність документів про сплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення вказаних періодів роботи до страхового та пільгового стажу за порушення, вчинене страхувальником, оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

Таким чином, обґрунтовуючи правомірність не зарахування до загального стажу позивача вищезазначеного періоду його роботи в ПНПП «Гідротехнологія» з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р., з огляду на відсутність відомостей про сплату страхових внесків, пенсійний орган покладає відповідальність за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку на позивача, тим самим, позбавляючи його соціальної захищеності, що є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що дії Головного управління ПФУ в м.Києві щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи в ПНПП «Гідротехнологія» з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р., не відповідають критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки здійснені без урахування усіх обставин, що мають значення для їх вчинення, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Інших підстав для не зарахування означеного періоду роботи судом не встановлено.

Щодо зобов`язання Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком, з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду, суд зазначає таке.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

Таким чином, у зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області.

Натомість, наявні підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління ПФУ в м. Києві, яке приймало оскаржуване рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 28.06.2022 р. № 06 про відмову йому в призначенні пенсії за віком; зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу позивача період здійснення ним підприємницької діяльності з 05.02.1999 р. по 10.04.2005 р. та період його роботи з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «ГІДРОТЕХНОЛОГІЯ»; зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд зазначає, що, фактично, усі вимоги позивача є обґрунтованими, однак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково з тих підстав, що заявлені позивачем вимоги належить задовольнити не до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як просить позивач, а до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Враховуючи той факт, що усі вимоги позивача є повністю обґрунтованими, хоча частково заявлені не до належного відповідача, суд дійшов висновку, що з Головного управління ПФУ в м. Києві належить стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, буд.16, м.Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в м. Києві від 28.06.2022 р. № 06 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком період здійснення ним підприємницької діяльності з 05.02.1999 р. по 10.04.2005 р. та період його роботи з 11.04.2005 р. по 18.05.2011 р. в ПНПП «Гідротехнологія».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 р. про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко