Справа № 815/4246/17
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4246/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеської міської ради (пл. Думська, 1, Одеса, 65004, ) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (пл. Б.Дерев`янка, 1, Одеса, 65072, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Одеської міської ради до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 24.07.2017 року ВП № 54361984 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 24.07.2017 року ВП № 54361925 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що незважаючи на повне виконання Одеською міською радою постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2006 року у справі № 2-1936/06 та вимог виконавчого листа №2-1936/06, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.04.2015 року, відповідач неправомірно прийняв постанови про відкриття виконавчих проваджень від 24.07.2017 року № 54361984 та № 54361925 з примусового виконання постанов про накладання штрафів № 47389412 від 08.02.2017 року та № 47389412 від 21.03.2017 року за невиконання судового рішення у справі № 2-1936/06.

Вважаючи постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанов № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. та № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

13.09.2017 року за вх. № ЕП/3543/17 від представника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшли заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №47389412 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1936/06 від 15.04.2015 року. У зв`язку із невиконанням виконавчого листа, державним виконавцем винесено постанови про накладання штрафу від 08.02.2017 року у розмірі 5100,00 грн. та від 21.03.2017 року у розмірі 10 200,00 грн. На примусовому виконанні в відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 54361925 відносно стягнення коштів з Одеської міської ради, до складу якого входять: ВП № 54361984 з примусового виконання постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.; ВП № 54361925 з примусового виконання постанови № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн. та ВП № 54358245 з примусового виконання постанови № 47389412 виданий 18.07.2017 року про стягнення з Одеської міської ради виконавчого збору на користь держави у розмірі 12 800,00 грн.

Заяви чи клопотання від сторін.

29.08.2017 року за вх. №23939/17 від Одеської міської ради надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

11.11.2022 року за вх. №ЕП/33548/22 від представника Одеської міської ради надійшли додаткові пояснення по справі.

15.11.2022 року за вх. №35455/22 від представника Одеської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 13.09.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29 серпня 2017 року о 15:30 год.; витребувано з Відповідача завірені належним чином копії ВП №54361984 та ВП № 54361925 від 24.07.2017 року; зупинено провадження по справі до надання Відповідачем зазначених доказів до 29.08.2017 року.

Ухвалою суду від 13.09.2017 року зупинено провадження у справі № 815/4246/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 520/2571/17 за позовом Одеської міської ради до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанов про накладення штрафів від 08.02.2017 року та від 21.03.2017 року ВП № 47389412.

Ухвалою суду від 15.11.2022 року поновлено провадження по справі №815/4246/17.

У судове засідання призначене на 15.11.2022 року о 12.00 год. сторони не прибули, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАСУ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Обставини справи.

У провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №47389412, відкрите на підставі виконавчого листа №2-1936/06, виданого Київським районним судом м. Одеси 15.04.2015 року за наслідками розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеського міського управління земельних ресурсів, Одеської міської ради про зобов`язання Одеського міського управління земельних ресурсів, у встановленому земельним законодавством України порядку, підготувати усі необхідні документи для надання земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання Одеської міської ради, у встановленому законом порядку, внести документи по наданню ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки на розгляд сесії Одеської міської ради.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2015 року Одеську міську раду зобов`язано у встановленому законом порядку внести документи по наданню ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на розгляд сесії Одеської міської ради.

На виконання вимог виконавчого листа розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 було винесено на розгляд пленарного засідання сесії Одеської міської ради, яке відбулось 10.06.2015 року, але проект рішення щодо затвердження відповідного проекту землеустрою не набрав достатньої кількості голосів депутатів Одеської міської ради для прийняття відповідного рішення.

Враховуючи виконання вимог виконавчого листа, Одеська міська рада звернулась до відділу з клопотанням про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

За результатом розгляду даного клопотання 15.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47389412.

Постановою начальника відділу Темнохуд А.В. від 24.03.2016 року скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.07.2015 року та зобов`язано державного виконавця Мельниченко А.В. винести постанову про відновлення виконавчого провадження №47389412, саме виконавче провадження передано державному виконавцю Долинському М.М. Підставою для прийняття такого рішення визначено проведення виконавчих дій не в повному обсязі без з`ясування, чи мав боржник підстави залишити невирішеним по суті питання, винесене на розгляд сесії Одеської міської ради.

24.03.2016 року постановою старшого державного виконавця Мельниченко А.В. відновлено зазначене виконавче провадження № 47389412.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.04.2016 року у справі №520/3391/16-а задоволено заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі №2-1936/06, відповідно до якої Одеська міська рада, отримавши від департаменту комунальної власності Одеської міської ради всі необхідні документи для надання ОСОБА_1 земельної ділянки, зобов`язана у встановленому порядку внести документи на розгляд сесії Одеської міської ради та розглянути вказане питання, прийнявши рішення по задоволенню або відмові у задоволенні заяви про надання ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на розі з АДРЕСА_3 .

З урахуванням факту відновлення виконавчого провадження та з метою виконання вимог виконавчого документа №2-1936/06 Одеською міською радою на пленарному засіданні сесії, що відбулося 27.04.2016 року, вдруге розглянуто клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі йому у приватну власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на розі з АДРЕСА_3 , для будівництва і обслуговування господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийнято рішення №629-VІІ, яким відмовлено у затвердженні вказаного проекту з підстав відсутності плану зонування м. Одеси або детального плану, які б визначали правовий режим використання території, в межах якої знаходиться земельна ділянка.

Листом від 20.05.2016 року Одеська міська рада повідомила старшого державного виконавця відділу Долинського М.М. про розгляд вищезазначеного питання на пленарному засіданні сесії міської ради та про прийняття за результатами розгляду відповідного рішення ради, чим підтвердила виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-1936/06, та просила закінчити виконавче провадження №47389412.

04.11.2016 року Одеською міською радою отримано вимогу старшого державного виконавця відділу від 02.11.2016 року №09.1-14595В-10/314, якою, з урахуванням прийняття Одеською міською радою рішення від 09.10.2016 року №1316-VІІ «Про затвердження плану зонування території (зонінгу) м. Одеси», зобов`язано внести у встановленому законом порядку документи щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на розгляд сесії Одеської міської ради.

02.12.2016 року Одеською міською радою вдруге направлено до відділу клопотання про закінчення виконавчого провадження, в якому вкотре повідомлялось, що на виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2006 року у справі №2-1936/06 (з урахуванням положень ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2016 року про роз`яснення даної постанови) та вимог виконавчого листа, документи з приводу надання ОСОБА_1 земельної ділянки були внесені на розгляд сесії Одеської міської ради, вказані матеріали були розглянуті, та за результатами такого розгляду міською радою прийнято рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою. Також повідомлялось, що правові підстави для перегляду вказаного рішення відсутні, оскільки воно прийнято з урахуванням обставин, які існували на час розгляду порушеного заявником питання.

У клопотанні Одеської міської ради також зазначалося, що відповідно до норм чинного законодавства України Одеська міська рада не наділена повноваженнями перегляду вже прийнятих раніше рішень з питань відведення земельних ділянок, що, зокрема, кореспондує висновкам рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009. Рішення Одеської міської ради від 27.04.2016 року №629-VІІ прийняте у межах наданих повноважень, з урахуванням норм чинного законодавства України та з урахуванням обставин, які мали місце на момент його розгляду.

Постановою державного виконавця від 08.02.2017 року на Одеську міську раду накладено штраф за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця у розмірі 5100,00 грн.

За повторне невиконання рішення суду постановою державного виконавця від 21.03.2017 року на Одеську міську раду накладено штраф у розмірі 10200,00 грн..

Постановою державного виконавця від 17.07.2017 року ВП №47389412 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з тим, що боржником вимоги виконавчого документу не виконано.

Не погоджуючись із постановами державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.О. про накладення штрафу від 08.02.2017 року ВП №47389412; від 21.03.2017 року ВП №47389412; від 17.07.2017 року ВП №47389412 про закінчення виконавчого провадження, Одеська міська рада оскаржила їх в судовому порядку.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2017 року по справі № 520/2571/17 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року скасовано постанову Київського районного суду міста Одеси від 06.12.2017 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного суду від 21.10.2020 року скасовано постанову Київського районного суду міста Одеси від 06.12.2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі №520/2571/17, а справу направлено на новий розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

За результатами нового розгляду рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2021 року скасовано; прийнято по справі нову постанову, якою позовні вимоги Одеської міської ради задоволено.

Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.І. про накладення штрафу від 08 лютого 2017 року ВП №47389412.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.І. про накладення штрафу від 21 березня 2017 року ВП №47389412.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 17.07.2017 року ВП №47389412 про закінчення виконавчого провадження.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долинського М.М. з невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47389412 у зв`язку із фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження №47389412 у зв`язку із фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

24.07.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54361984 з примусового виконання постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

24.07.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54361925 з примусового виконання постанови № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим та п`ятим частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1); постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (п. 5).

Частина перша ст. 5 Закону № 1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із частиною першою ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 статті 18 Закону №1404-VIII).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 статті 18 Закону №1404-VIII.

Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до п.п.9 та 11 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Абзацом 2 частини 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, згідно з ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 75 Закону 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Висновки суду.

Системний аналіз зазначених норм у сукупності дає підстави для висновку, що постанови державних виконавців про накладення штрафу в силу вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ є виконавчими документами і у разі закінчення виконавчого провадження, зокрема, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», за умови, що суми штрафів залишились не стягнутими, виконавець зобов`язаний відкрити за такими постановами виконавче провадження та здійснювати їх подальше виконання.

Як встановлено судом, в межах виконавчого провадження № 47389412 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем винесено постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. та № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

17.07.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47389412 на підставі пункту 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа №2-1936/06 від 15.04.2015 року, виданого Київським районним судом м. Одеси, а також вирішено вивести в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору від 18.07.2017 року (залишок боргу 12800,00 грн) та постанови про накладення штрафу від 08.02.2017 року та 21.03.2017 року.

Судом встановлено, що згідно з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва В.І. про накладення штрафу - скасовано.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 17.07.2017 року ВП №47389412 про закінчення виконавчого провадження.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Долинського М.М. з невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №47389412 у зв`язку із фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження №47389412 у зв`язку із фактичним виконанням боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 54361984 та ВП № 54361925 від 24.07.2017 року були винесені державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження № 47389412 від 17.07.2017 року у зв`язку з невиконанням боржником вимог виконавчого документа про накладання штрафу, а саме: постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. та постанови № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

Таким чином, оскільки постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича ВП №47389412 від 17.07.2017 року про закінчення виконавчого провадження, ВП №47389412 від 08 лютого 2017 року та ВП №47389412 від 21 березня 2017 року, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 54361984 та ВП № 54361925 від 24.07.2017 року, скасовані постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування постанов № 54361984 та № 54361925 від 24.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанов від 08.02.2017 року та 21.03.2017 року.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, виходячи із заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеської міської ради (пл. Думська, 1, Одеса, 65004, ) до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (пл. Б.Дерев`янка, 1, Одеса, 65072, ) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 24.07.2017 року ВП № 54361984 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 47389412 від 08.02.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича від 24.07.2017 року ВП № 54361925 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 47389412 від 21.03.2017 року про стягнення з Одеської міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10 200,00 грн.

Стягнути на користь Одеської міської ради () за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області () судовий збір у розмірі 1600 (тисячу шістсот) гривень.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко