Справа № 943/2289/21
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/2289/21
Провадження № 2-а/943/40/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника Малиняка Віктора Андрійовича до Управління патрульної поліції у Львівські області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

Представник Малиняк Віктор Андрійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з означеним адміністративним позовом про скасування постанови БАА ЕАО №5063567 від 23.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що 23.11.2021 законну вимогу працівника поліції не предявив полісу ОСЦПВ чим порушив п. 2.4.а.ПДР поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Желібою Сергієм Васильовичем винесено оскаржувану постановупро притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В постанові серія ЕАО №5063567 від 23.11.2021 року вказано, що суттю адміністративного правопорушення є те, що 23.11.2021 о 10:57 годині ОСОБА_1 , на законну вимогу працівника поліції не пред'явив полісу ОСЦПВ чим порушив п. 2.4.а.Правил дорожнього руху чим порушив правила дорожнього руху відповідальність за порушення яких передбачена частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову вважає незаконною та просить скасувати, оскільки така винесена без з`ясування всіх обставин справи, з порушенням конституційних прав позивача, оскільки не надав належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення Позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити, справу слухати без застосування засобів звукозапису, а також стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, враховуючи клопотання позивача, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови серія ЕАО №5063567 від 23.11.2021 року вказано, що суттю адміністративного правопорушення є те, що ОСОБА_1 , на законну вимогу працівника поліції не пред'явив полісу ОСЦПВ чим порушив п. 2.4.а.Правил дорожнього руху чим порушив правила дорожнього руху відповідальність за порушення яких передбачена частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як досліджено та встановлено судом інформація зазначена в постанові про накладення адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а також норми законодавства застосовано не вірно.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4-6 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису ЗАТВЕРДЖЕНОГО Наказом Міністерства внутрішніх справ України18 грудня 2018 року № 1026:

«Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.»

«Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.»

«Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.»

Незважаючи на положення вищезазначених актів, на вимогу Позивача включити портативний відеореєстратор та фіксувати розгляд справи та всі дії поліцейського на відеозапис, поліцейський відмовився.

Відсутність відео доказів також підтверджується постановою Серія ЕАО №5063567, відповідно до якої до постанови не долучено жодних належних та допустимих доказів розгляду справи та вчинення правопорушення.

Будь яких доказів того, що Позивач відмовився пред'явити документи на законну вимогу поліції, чим порушив Правила дорожнього руху України, Відповідачем не надано, в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення Позивачу для огляду не представлено, та посилання на які не зроблено в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 3 ст. 126 та ч.3 ст. 121 КУпАП не надано.

З наведених обстави суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 3 ст. 126 та ч.3 ст. 121 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі задоволення позову повністю або частково. Суд повинен враховувати понесені стороною судові витрати під час розгляду позову.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1, 3 ст. 132, частин 1, 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно частин 2, 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, а тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач повинен надати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розрахунок до договору про надання професійної правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт, тощо.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу надано додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № б/у від 26.11.2021 року, де зазначено, що адвокатом надано послуги на загальну суму 5000,00 гривень, такі надані в повному обсязі.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. не є співмірними та обґрунтованими.

При розподілі судових витрат на правову допомогу необхідно враховувати складність справи.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, з урахуванням складності справи, доведеності надання послуг та затраченого адвокатом часу, підлягають кошти у розмірі 2000,00 гривень, що є витратами на правничу допомогу, які у зв`язку з задоволення вимог позивача, підлягають відшкодуванню і таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 454,00 грн підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5063567 від 23.11.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області, м. Львів вул. Перфецького, 19, Львівської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, та судовий збір в розмірі 454,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарга на рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 286 КУпАП, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Б. М. Журибіда