Справа № 580/4742/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року справа № 580/4742/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (далі - позивач) з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 22 вересня 2022 року ВП №69922312 про стягнення з боржника основної винагороди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №69922312 є протиправною та підлягає скасуванню. Вказує, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 на підставі якої винесено оскаржувану постанову не є виконавчим документом та не містить всіх обов`язкових реквізитів, які надавали б їй цього статусу. Жодний з заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі й стягнення грошових коштів з боржника вказана ухвала не передбачала. При цьому, у приватного виконавця були відсутні підстави приймати дану ухвалу до виконання, а також виносити оскаржувану постанову у зв`язку із відомим приватному виконавцю на момент її винесення місцезнаходженням боржника та його майна - Черкаська область. Позивач вважає, що при здійсненні розрахунку основної винагороди відповідач допустив помилку, оскільки відкрив виконавче провадження на загальну суму 508 839 960, 40 грн, в той час коли сума боргу станом на 22.09.2022 перед стягувачем становила 22 934 202, 18 грн. Сума заборгованості на яку відкрите виконавче провадження - 508 839 960,40 грн перевищує всю суму боргу, зафіксовану боржником та стягувачем у Мировій угоді - 492 028 143,62 грн. За вказаних обставин просив позовні вимоги задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 є виконавчим документом та відповідає вимогам до виконавчого документа, передбаченим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження". Відтак, станом на дату звернення стягувача із заявою про примусове виконання вказаної ухвали підстави для повернення виконавчого документа були відсутні. Позивачем не враховано, що Мирова угода передбачає домовленості сторін, що виявляються у зобов`язанні сплати суми боргу за відповідним графіком та для якої передбачений певний порядок її виконання. У зв`язку з невиконанням вказаних домовленостей 22.09.2022 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №69922312 та про стягнення основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №69922312. За вказаних обставин відповідач просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У судове засідання, призначене на 10 год 30 хв 08.11.2022 прибула представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, просив відкласти розгляд даної адміністративної справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 08.11.2022 відкладено розгляд даної справи до 09 год 30 хв 10.11.2022.

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 10.11.2022 прибула представник позивача та зазначила, що відповідач неправомірно включив до розрахунку основної винагороди суму штрафу у розмірі 84 082 774, 27 грн, оскільки вказана сума не включена до суми заборгованості позивача, що передбачена Мировою угодою. За вказаних обставин просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Усною ухвалою суду від 10.11.2022, занесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні до 14 год 00 хв 10.11.2022.

Після оголошеної перерви сторони у судове засідання не прибули.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21 затверджено Мирову угоду укладену між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач, стягувач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (відповідач, боржник) згідно з якою сторони домовились про таке:

"1. Предметом Мирової угоди є врегулювання на підставі взаємних поступок спору у господарській справі №925/384/21, який виник між Сторонами в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань з оплати природного газу, переданого Позивачем за Індивідуальним договором №1/21-ЧГЗ від 30.12.2020 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №Ізб-ЧГЗ від 11.09.2020 (надалі - Індивідуальний договір).

6. Сторони домовились розстрочити сплату залишку заявленої Позивачем до стягнення у цій справі заборгованості Відповідача перед Позивачем за Індивідуальним договором у сумі 492028143,62 грн (чотириста дев`яносто два мільйони двадцять вісім тисяч сто сорок три гривні 62 коп), з яких 443707466,90 грн основного боргу, 7210537,85 грн пені, 3178323,51 грн 3% річних, 12307736,55 грн інфляційних втрат, 25624078,81 грн штрафу на 60 місяців рівними частинами відповідно до графіка.

17. У випадку повного або часткового нездійснення платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів, вважається, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості, вказаної у пункті 6 Мирової угоди, настав, і Позивач, як стягувач, вправі звернутись до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання), а Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу штраф у розмірі 84 082 774, 27 грн (вісімдесят чотири мільйони вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 27 коп).".

22.09.2022 від стягувача товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшла заява про примусове виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21 в якій вказано, що графік погашення заборгованості боржником не виконується належним чином. Станом на 22.09.2022 боржник має борг згідно з графіком погашення заборгованості більш ніж два місяці в сумі 22 934 202, 18 грн, що є підставою для накладення на нього штрафу в сумі 84 082 774, 27 грн. Повідомлено, що загальний залишок заборгованості боржника у справі № 925/384/21 складає 508 839 960, 41 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича від 22.09.2022 відкрито виконавче провадження №69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21. Одночасно з вказаною постановою приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Пилипчук Віталій Григорович 22.09.2022 виніс постанову ВП №69922312 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 50 883 996,04 грн.

Вважаючи постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пилипчука Віталія Григоровича про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 50 883 996,04 грн у виконавчому провадженні №69922312 протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1404-VIII).

Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 31 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 Закону №1403-VIII винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частина п`ята статті 31 Закону №1403-VIII передбачає, що, якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону №1403-VIII).

На виконання статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок №643).

Відповідно до пункту 19 Порядку №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

При цьому, частиною третьою статті 45 Закону №1404-VIII визначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

З аналізу положення частин четвертої та п`ятої статті 31 Закону №1403-VIII слідує, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі.

Також, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

При цьому право на стягнення суми основної винагороди, визначеної у постанові про стягнення основної винагороди, залежить від того чи виконане рішення в повному або частковому обсязі внаслідок дій приватного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.03.2020 у справі №260/801/19, від 10.09.2020 у справі №120/1417/20-а, від 27.04.2021 у справі №580/3444/20, від 03.06.2021 у справі №640/17286/20 та від 26.08.2021 у справі №380/6503/20.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частиною сьомою статті 31 Закону №1403-VIII передбачений обов`язок приватного виконавця виносити одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, у якій має бути наведено розрахунок та зазначено порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відтак, суд дійшов висновку, що винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження є не правом, а обов`язком приватного виконавця.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, саме лише існування такої постанови, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди, не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №420/6845/18.

Щодо розрахунку основної винагороди приватного виконавця, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова має розрахунок основної винагороди приватного виконавця - 10% від суми залишку заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" у справі №925/384/21, яка становить 508839960, 04 грн.

У судовому засіданні представник позивача визнав наявність суми заборгованості згідно графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що перевищує суму двох місячних платежів та станом на 22.09.2022 становить 22 934 202,18 грн, однак послався на неправомірність включення до основної винагороди приватного виконавця суми штрафу у розмірі 84 082 774, 27 грн.

Посилання представника позивача на неправомірність включення до основної винагороди приватного виконавця суми штрафу у розмірі 84 082 774, 27 грн суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21 сторони домовились розстрочити сплату залишку заявленої Позивачем до стягнення у цій справі заборгованості Відповідача перед Позивачем за Індивідуальним договором у сумі 492028143,62 грн (чотириста дев`яносто два мільйони двадцять вісім тисяч сто сорок три гривні 62 коп), з яких 443707466,90 грн основного боргу, 7210537,85 грн пені, 3178323,51 грн 3% річних, 12307736,55 грн інфляційних втрат, 25624078,81 грн штрафу на 60 місяців рівними частинами відповідно до графіка.

Згідно п. 17 Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі № 925/384/21 у випадку повного або часткового нездійснення платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів, вважається, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості, вказаної у пункті 6 Мирової угоди, настав, і Позивач, як стягувач, вправі звернутись до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання), а Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу штраф у розмірі 84082774,27 грн (вісімдесят чотири мільйони вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 27 коп).

З викладеного слідує, що обов`язок позивача зі сплати штрафу у сумі 84 082 774, 27 грн настає у випадку повного або часткового нездійснення платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів та звернення стягувача до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою.

Станом на дату звернення стягувача товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" із заявою про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2022 сума нездійснених платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди перевищує суму двох місячних платежів.

Вказана обставина визнається представником позивача.

За вказаних обставин та у відповідності до вимог п. 17 Мирової угоди, штраф у розмірі 84 082 774, 27 грн правомірно включено до заборгованості за Мировою угодою.

Разом з тим, оскільки штраф за несвоєчасне здійснення платежів згідно графіком у розмірі 84 082 774, 27 грн є невід`ємною частиною заборгованості за Мировою угодою, суд вважає, що відповідач правомірно включив вказану суму для розрахунку основної винагороди.

Суд зазначає, що сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Відтак, доводи представника позивача в цій частині є необґрунтованими.

Доводи представника позивача про те, що сума боргу станом на 22.09.2022 перед стягувачем становила 22 934 202, 18 грн, що не давало відповідачу право відкривати виконавче провадження на загальну суму заборгованості 508 839 960, 40 грн суперечать положенням пункту 17 Мирової угоди, оскільки звернення стягувача до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення у зв`язку з неналежним здійсненням платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди відбувається за усією сумою залишку заборгованості.

Щодо посилання представника позивача на те, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 не є виконавчим документом, слід зазначити наступне.

Частиною 2, 3 статті 193 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

З викладеного слідує, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню виконавчим органом.

Судом встановлено, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 містить назву і дату видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника.

Разом з тим, пункт 6 вказаної ухвали містить дату набрання нею законної сили - 31 січня 2022 року, а також строк пред`явлення її до виконання - до 01 лютого 2025 року.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача в цій частині необґрунтованими.

Посилання позивача на не правомірність відкриття відповідачем виконавчого провадження №69922312 не є предметом даного спору.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати зі сплати судового збору у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ