Справа № 620/7947/22
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 листопада 2022 року Чернігів Справа № 620/7947/22

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Поліщук Л.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області, відповідно до підпункту 6.10 пункту 6 протоколу № 16 від 20.07.2018, відносно ОСОБА_1 , про відмову у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2018;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області поновити нарахування житлової субсидії ОСОБА_1 починаючи з 01.05.2018;

стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області повернути позивачу кошти з двох реструктуризованих боргів: КП «Прилукижитлобуд» і КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області (договори № 42 і № 102) попередньо сплачені за рахунок наданих позивачу людьми коштів на лікування;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області провести перерахунок і повернення всіх неправомірно надміру сплачених позивачем сум за ЖКП з 01 травня 2018 року, включаючи суми реструктуризованого боргу (договір № 81), що є наслідком протиправного позбавлення позивача субсидії 01.05.2018.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Приписами частини першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржується рішення про відмову у призначенні їй субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, датоване 20.07.2018. Інші позовні вимоги є похідними від першої. До суду позивач звернулась з даним позовом лише 05.11.2022, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого положеннями КАС України, більш ніж на 4 роки.

Разом із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій позивач зазначила, що строк нею було пропущено у зв`язку із суттєвим погіршенням стану її здоров`я. Просить взяти до уваги те, що вона є особою з інвалідністю 1 групи і не може самостійно та вільно пересуватись.

Суд зауважує, що юридично значимі обставини в межах цих правовідносинах є відмова позивачу у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, прийнята у 2018 році.

Житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, а також на рахунки виконавців комунальних послуг. Громадяни, яким призначено житлову субсидію, зобов`язані щомісяця сплачувати обов`язкову частку платежу. Управитель, об`єднання, виконавець комунальної послуги зобов`язані щомісяця зазначати у платіжних документах одержувачів житлової субсидії суму переплати (пункти 1, 18 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848, в редакції, яка діяла станом момент прийняття оскаржуваного Рішення).

Таким чином, житлова субсидія має періодичний характер та визначається щомісячно, а тому, позивач отримуючи квитанції про оплату комунальних послуг знав або повинен був дізнатися про непризначення їй житлової субсидії територіальним органом соціального захисту.

Крім того, особа, яка подала документи для отримання субсидії має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про призначення або відмову у призначенні їй житлової субсидії.

Право на звернення до суду не є абсолютним. Обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до адміністративного суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні і об`єктивні причини.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Не применшуючи істотність тієї обставини, що позивач має 1 групу інвалідності, а також враховуючи її неможливість самостійно та вільно пересуватись, суд вважає, що такі не мають абсолютного характеру при вирішенні питання про поновлення строку.

Відповідно до Довідки КНП «Прилуцький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 21.06.2022 № 01-18/194 у період з вересня 2018 року по червень 2022 року ОСОБА_1 зверталась до лікарів Центру 14.02.2019, 18.10.2019, 21.11.2019, 17.07.2020, 29.07.2020, 24.09.2020, 23.12.2021, 07.06.2022.

Суд зазначає, що просто факт звернення за медичною допомогою неможливо прийняти як поважну причину пропуску звернення до суду. Із змісту вказаної Довідки неможливо встановити який вид допомоги отримувала позивач госпіталізацію, амбулаторне лікування чи лікування на денному стаціонарі. Крім того, позивачем не надано жодних пояснень та доказів про причини не звернення до суду у період між лікуваннями протягом 4 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважним.

Вказане вище свідчить про те, що позовна заява подана з порушенням вимог частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені недоліки позивач може усунути у 10-денний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення вказаних недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Поліщук