Справа № 140/5552/22
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5552/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького міського центру зайнятості про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Луцького міського центру зайнятості про визнання незаконним та скасування рішення Луцького міського центру зайнятості, викладене у наказі №НТ220627 від 27.06.2022, щодо припинення реєстрації як безробітної та припинення виплати допомоги по безробіттю; зобов`язання з 27.06.2022 поновити реєстрацію позивачки як безробітної, здійснити пошук підходящої роботи та поновити з 27.06.2022 виплату допомоги по безробіттю у розмірі та порядку, встановленими законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 28.02.2021 звільнена на підставі пункту 1 статті 40 КЗпПУ у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, з 29.03.2021 Луцьким міським центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю, з 01.06.2021 виплату допомоги по безробіттю припинено.

Позивач самостійно знайти відповідної роботи не змогла, тому звернулася до Луцького міського центру зайнятості з метою пошуку підходящої роботи та просила врахувати вимоги щодо графіку роботи, оскільки є одинокою матір`ю двох малолітніх дітей.

На підставі заяви ОСОБА_1 про надання статусу безробітної, згідно наказу Луцького міського центру зайнятості надано позивачу статус безробітної з 19.11.2021. Виплата допомоги по безробіттю призначена з 19.11.2021 на 295 календарних днів.

Під час перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітної, відповідач направляв позивача на працевлаштування, що підтверджується копіями корінців направлень на працевлаштування Луцького міського центру зайнятості.

Так, перше направлення на працевлаштування від 30.11.2021 на ТОВ «Профсервіс Захід» на вакансію - прибиральник службових приміщень, як вбачається з копії корінця направлення на працевлаштування Луцького міського центру зайнятості №0012018 від 30.11.2021 «відмовлено в прийнятті на роботу ...», однак причину відмови роботодавцем не вказано.

Згідно корінця направлення на працевлаштування №0028029 від 04.04.2022 на ПрАТ «ЛУЦЬК ФУДЗ», вакансія - оператор лінії у виробництві харчової продукції, вказано причину відмови від вакансії, а саме: не підходить графік роботи (нічні зміни).

Згідно корінця направлення на працевлаштування №2272003 від 01.06.2022 на Волинську дирекцію AT «УКРПОШТА», вакансія - оператор поштового зв`язку, позивачу відмовлено роботодавцем в прийнятті на роботу у зв`язку з тим, що не володіє ПК.

Згідно корінця направлення на працевлаштування №0005011 від 07.06.2022 на Волинську дирекцію AT «УКРПОШТА» на вакансію листоноша, роботодавець відмовлено від працевлаштування вказавши причину «немає з ким залишити дитину».

Згідно корінця направлення на працевлаштування №70016038 від 13.06.2022 на КП «ЛУЦЬКИЙ ЗООПАРК», на вакансію - годувальник, вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від роботи, оскільки не підходить робота у вихідні дні, так як не буде з ким залишати малолітню дитину.

Відповідно до витягу з наказу №НТ220627 від 27.06.2022 Луцького міського центру зайнятості з 27.06.2022 позивачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітної у зв`язку із дворазовою відмовою від пропонування підходящої роботи (пп. 4 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 14 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

ОСОБА_1 не погоджується з тим, що їй була запропонована підходяща робота.

Вважає, що рішення про припинення реєстрації як безробітної та припинення виплати допомоги по безробіттю відповідачем прийнято неправомірно, чим порушено її право гарантоване Конституцією України на соціальний захист, право на працю та отримання заробітної плати, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що за період перебування на обліку як безробітної позивачу було видано вісім направлень на працевлаштування.

Згідно частини восьмої статті 46 Закону №5067-VI, підходящою для безробітного не може вважатися робота, якщо:

- місце роботи розташовано за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради;

- умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці (в тому числі якщо на запропонованому місці роботи порушуються встановлені законом строки виплати заробітної плати);

- умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров`я громадянина, підтвердженому медичною довідкою.

Таким чином, частиною восьмою статті 46 Закону №5067-VI передбачено три випадки, коли робота не може вважатися підходящою, однак жодна з них, не знайшла своє відображення в даному спорі за винятком направлення №0028029 від 04.04.2022, в якому позивач відмовилась від працевлаштування у зв`язку з роботою у нічні зміни, що є поважною причиною для відмови безробітним згідно абз. 3 частини восьмої статті 46 Закону №5067-VI. Усі інші вакансії, на які була направлена безробітна не порушують вимог абз. 2 частини восьмої статті 46 Закону №5067-VI.

Луцьким міським центром зайнятості не було отримано жодних відомостей щодо порушення умов праці у роботодавців на працевлаштування до яких було запропоновано направити безробітну, згідно абз. 3 частини восьмої статті 46 Закону №5067-VI; не отримано жодних довідок, наявність яких свідчили б, що умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров`я позивача, згідно абз. 4 частини восьмої статті 46 Закону №5067-VI.

Представник відповідача вважає, що обставини, які наводить в позовній заяві позивач не є передбаченими законодавством України як такі, що можуть бути підставою для визнання запропонованих вакансій таких, що не відповідають визначенню підходящої роботи.

Зазначив, що підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації ОСОБА_1 як безробітної була відмова від двох пропозицій працевлаштування, що відображено в наступних корінцях направлення на працевлаштування:

- корінець направлення на працевлаштування №0005011 від 07.06.2022 на вакансію листоноша (поштаря) в Волинську дирекцію AT «Укрпошта». Позивач відмовилася від даної вакансії у зв`язку з тим, що вона одинока мати з дитиною чотирьох років, яку немає з ким залишити;

- корінець направлення №016038 від 13.06.2022, виданий на працевлаштування в КП «Луцький зоопарк» на вакансію годувальника. Позивач відмовилась від працевлаштування у зв`язку з тим, що їй не підходить робота у вихідні дні.

Наказом №НТ220627 від 27.06.2022 було ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з дворазовою відмовою від пропонування підходящої роботи відповідно до пункту 4 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - Закон №5067-VI), пункту 14 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ) та припинено реєстрацію позивача як безробітної у зв`язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи відповідно до абзацу 21 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 (далі - Порядок №792).

Крім того, представник відповідача просив здійснювати розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін.

Щодо клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участі сторін.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

З врахуванням зазначеного, представник відповідача просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.02.2021 звільнена на підставі пункту 1 статті 40 КЗпПУ у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, з 29.03.2021 Луцьким міським центром зайнятості розпочато виплату допомоги по безробіттю, з 01.06.2021 виплату допомоги по безробіттю припинено.

Позивач самостійно знайти відповідної роботи не змогла, тому звернулася до Луцького міського центру зайнятості з метою пошуку підходящої роботи та просила врахувати вимоги щодо графіку роботи, оскільки є одинокою матір`ю двох малолітніх дітей.

На підставі заяви ОСОБА_1 про надання статусу безробітної, згідно наказу Луцького міського центру зайнятості надано позивачу статус безробітної з 19.11.2021. Виплата допомоги по безробіттю призначена з 19.11.2021 на 295 календарних днів (а.с.49).

Під час перебування на обліку в Луцькому міському центрі зайнятості як безробітної, відповідач вісім разів направляв позивача на працевлаштування, що підтверджується копіями корінців направлень на працевлаштування Луцького міського центру зайнятості (а.с. 6, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56).

Відповідно до витягу з наказу №НТ220627 від 27.06.2022 Луцького міського центру зайнятості з 27.06.2022 позивачу було припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітної у зв`язку із дворазовою відмовою від пропонування підходящої роботи (пп. 4 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та пп. 14 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.48).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політки у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальних захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 1 частини першої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» установлено, що зареєстровані безробітні мають право на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції:

послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру;

консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії);

інформації про свої права та обов`язки як безробітного;

відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців.

Частиною першою статті 46 Закону України «Про зайнятість населення» закріплено, що підходящою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про зайнятість населення» у разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров`я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу (далі - Порядок №792).

Згідно з абзацом другим пункту 2 Порядку №792 кар`єрний радник - співробітник центру зайнятості, який відповідно до цього Порядку забезпечує організацію надання послуг особам, які шукають роботу, зареєстрованим безробітним, здійснює супровід таких осіб з метою їх подальшого працевлаштування.

Абзацом першим пункту 6 Порядку №792 встановлено, що особі, яка пред`явила документи, зазначені у пункті 4 цього Порядку, кар`єрний радник забезпечуватиме її супровід та організацію надання послуг.

Відповідно до пункту 10 Порядку №792 на основі документів та відомостей, передбачених пунктом 4 цього Порядку, отриманих від осіб, які шукають роботу, або з реєстрів та баз даних, кар`єрним радником здійснюється первинне профілювання відповідно до методики, затвердженої Мінекономіки в установленому порядку.

Методика здійснення первинного та поглибленого профілювання осіб, які шукають роботу, та зареєстрованих осіб, затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 19.12.2018 №1910, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за №1517/32969, відповідно до пункту 10 Порядку №792 (у редакції, чинній до 11.03.2020).

Згідно з абзацом першим пункту 11 Порядку № 792 за результатами первинного профілювання кар`єрний радник разом з особою, яка шукає роботу, складають індивідуальний план надання послуг.

Порядок та умови складання, виконання індивідуальних планів надання послуг і працевлаштування затверджені наказ Міністерства соціальної політики України від 19.12.2018 №1913, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.12.2018 за №1516/32968, відповідно до пункту 11 Порядку №792 (у редакції, чинній до 11.03.2020).

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №792 у разі наявності пропозиції щодо роботи кар`єрний радник повідомляє про це особі, яка шукає роботу, та видає направлення на працевлаштування.

Форма направлення на працевлаштування затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 19.12.2018 №1911, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.12.2018 за №1515/32967, відповідно до пункту 12 Порядку №792 (у редакції, чинній до 11.03.2020).

Згідно з абзацом першим пункту 20 Порядку №792 (у редакції, чинній до 01.07.2022) особа, яка шукає роботу і подала заяву про надання статусу безробітного, зобов`язана подати кар`єрному раднику не пізніше сьомого календарного дня з дня отримання направлення на працевлаштування письмову відповідь роботодавця про працевлаштування або відмову у працевлаштуванні.

Суд не встановив порушень норм Порядку та умов складання, виконання індивідуальних планів надання послуг і працевлаштування затверджені наказ Міністерства соціальної політики України від 19.12.2018 №1913, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.12.2018 за №1516/32968, відповідно до пункту 11 Порядку №792 (у редакції, чинній до 11.03.2020).

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №792 у разі наявності пропозиції щодо роботи кар`єрний радник повідомляє про це особі, яка шукає роботу, та видає направлення на працевлаштування.

Суд встановив, що кар`єрний радник, який є посадовою особою відповідача, після складання і підписання сторонами Індивідуального плану вісім разів видавав направлення на працевлаштування, які за формою і змістом відповідали Формі направлення на працевлаштування, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 19.12.2018 №1911, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 28.12.2018 за №1515/32967.

Перше направлення №019010 від 24.11.2021 видано на працевлаштування в КЗ ВОДЮСШ «Колос» на вакансію прибиральника службових приміщень. В результаті цього направлення позивачу було відмовлено у працевлаштуванні у зв`язку з тим, що робоче місце зайняте, що відображено в корінці направлення (а.с. 50).

Друге направлення №0012018 від 30.11.2021 видано на працевлаштування в ТзОВ «Профсервіс Захід» на вакансію прибиральника службових приміщень. В результаті цього направлення позивачу було відмовлено у працевлаштуванні у зв`язку з тим, що робоче місце зайняте, що відображено в корінці направлення (а.с. 51).

Третє направлення №0001002 від 30.11.2021 видано на працевлаштування в ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 на вакансію прибиральника службових приміщень. В результаті цього направлення позивачу було відмовлено у працевлаштуванні у зв`язку з тим, що робоче місце зайняте, що відображено в корінці направлення (а.с. 52).

Четверте направлення №0028029 від 04.04.2022 видано на працевлаштування в ПРАТ «ЛУЦЬК ФУДЗ» на вакансію оператора лінії у виробництві харчової продукції. В результаті цього направлення позивач відмовилась від працевлаштування у зв`язку непідходящим робочим графіком (нічні зміни), що відображено в корінці направлення (а.с. 53).

П`яте направлення №0030019 від 19.05.2022 видано на працевлаштування в ПП «ТД«САЛЮТ» на вакансію прибиральника службових приміщень. В результаті цього направлення позивачу було відмовлено у працевлаштуванні у зв`язку з тим, що робоче місце зайняте, що відображено в корінці направлення (а.с. 54).

Шосте направлення №0072003 від 01.06.2022 видано на працевлаштування в Волинську дирекцію AT «Укрпошта» на вакансію оператора поштового зв`язку. В результаті цього направлення позивачу було відмовлено у працевлаштуванні у зв`язку з тим, що безробітна не володіє персональним комп`ютером, що відображено в корінці направлення (а.с .55).

Сьоме направлення №0005011 від 07.06.2022 видано на працевлаштування в Волинську дирекцію AT «Укрпошта» на вакансію листоноші (поштаря). В результаті цього направлення позивач відмовилась від працевлаштування, в місці відведеному для зазначення причини відмови вказано, що ОСОБА_1 одинока мати, дитині чотири роки і її немає з ким залишити, що відображено в корінці направлення (а.с. 56).

Восьме направлення № 016038 від 13.06.2022 видано на працевлаштування в КП «Луцький зоопарк» на вакансію годувальника. В результаті цього направлення позивач відмовилась від працевлаштування, у зв`язку з тим, що їй не підходить робота у вихідні дні, що відображено в корінці направлення (а.с.6).

На зазначені посади позивач працевлаштована не була, що підтверджує також відповідач у своєму відзиві.

При цьому, ОСОБА_1 відмовилася від двох пропозицій працевлаштування, що відображено в наступних корінцях направлення на працевлаштування:

- корінець направлення на працевлаштування №0005011 від 07.06.2022 на вакансію листоноша (поштаря) в Волинську дирекцію AT «Укрпошта». Позивач відмовилася від даної вакансії у зв`язку з тим, що вона одинока мати з дитиною чотирьох років, яку немає з ким залишити;

- корінець направлення №016038 від 13.06.2022, виданий на працевлаштування в КП «Луцький зоопарк» на вакансію годувальника. Позивач відмовилась від працевлаштування у зв`язку з тим, що їй не підходить робота у вихідні дні.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не була працевлаштована на зазначені посади, оскільки вони не можуть вважатися підходящою роботою для неї. Підходящою роботою, на її думку, є виключно робота, що має відповідати вимогам щодо графіку роботи, як одинокій матері.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про зайнятість населення» у разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров`я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Відтак суд прийшов до висновку, що відповідач видав позивачу направлення на підходящу роботу з урахуванням її здібностей, стану здоров`я і професійного досвіду. Тобто у спірних правовідносинах відповідач діяв правомірно.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Луцький міський центр зайнятості (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Сергія Тимошенка, 2, )

Суддя В.В. Дмитрук