Справа № 826/7956/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7956/17 Головуючий у 1-й інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Мельничука В.П.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.03.2017 № та від 23.05.2017 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до направлення від 26.07.2016 №443, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу від 26.07.2016 № 512 відповідачем проведено перевірку ДП «НАЕК «Енергоатом» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Енергосервіс Груп» (), ТОВ «Енергопром-Сервіс» (), ТОВ «Енергопром ЛТД» () за період з 01.01.2013 по 30.11.2014.

Перевірку проведено на підставі отриманої постанови старшого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Горчинського А.С. від 05.06.2015 №1104/7/265509 «Про визначення податкової перевірки», прийнятої у межах кримінального провадження № 0000083.

За результатами документальної позапланової перевірки ДП «НАЕК «Енергоатом» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Енергосервіс Груп», ТОВ «Енергопром-Сервіс», ТОВ «Енергопром ЛТД» за період з 01.01.2013 по 30.11.2014 Офісом великих платників податків складено акт від 17.02.2017 №232/28-10-41-05/24584661, яким встановлено порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит на суму 7 916 013,06 грн. та п. 200.2 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого заниженого суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 7 816 982,06 грн.

За результатами встановлених порушень в акті перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 10.03.2017 № та податкове повідомлення-рішення від 23.05.2017 № .

Позивач, не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення в порушення вимог пункту 36 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (із змінами, внесеними Законом № 655), тобто передчасно та вчиненим за наявності порушень прямих норм закону.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством Оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

У силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

У силу вимог п. 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Так, згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 223 Кримінально-процесуального кодексу України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Вказані норми чинного законодавства свідчать про те, що наказ про призначення документальної позапланової перевірки платника податків видається керівником контролюючого органу на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України у випадку, коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Разом з тим, за своїм характером призначення документальної позапланової перевірки на підставі рішення суду може розцінюватися як заходи забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія.

Відсутність узгодженого процесуального порядку проведення документальних позапланових перевірок в кримінальному провадженні призводить до різного порядку призначення та проведення таких перевірок і як наслідок до різних правових наслідків їх застосування, що перед усім вказує на доцільність визначення документальної перевірки в системі слідчих дій передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, як самостійної дії.

Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали зокрема слідчого судді, є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

Як свідчать матеріали справи, податковим органом визначено, що перевірка проведена відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі постанови старшого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенанта податкової міліції Горчинського А.С. від 05.06.2015 №1104/7/265509 «Про визначення податкової перевірки», прийнятої у межах кримінального провадження № 0000083 від 10.04.2014.

За змістом пункту 86.9 статті 86 ПК України (в редакції, чинній до 01.09.2015) у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи), предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

У подальшому, 17.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» (набрав чинності 01.09.2015), яким зокрема виключно пункт 86.9 ПК України.

Цим же Законом підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 36, за змістом якого у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом № 655-VIII і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Таким чином, підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за результатами перевірки, яка проводилась відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, є отримання відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), однак лише у межах кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, розпочатих до набрання чинності Законом № 655-VIII, тобто до 01.09.2015.

Якщо ж перевірка призначена та проведена в межах кримінального провадження, порушеного після 01.09.2015, то застереження, встановлені пунктом 36 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на такі правовідносини не розповсюджуються.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 816/2268/16, від 20.02.2020 у справі № 1940/1880/18, від 09.07.2020 у справі № 804/2586/16 та від 11.02.2021 у справі № 804/9151/16.

З матеріалів справи вбачається, що податкова перевірка позивача здійснена в межах кримінального провадження № 0000083, розпочатого 10.04.2014, втім на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були відсутні судові рішення (обвинувальний вирок, постанова про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами), які б набрали законної сили.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що акт перевірки від 17.02.2017 № 232/28-10-41-05/24584661 не міг бути підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, існуюча на момент прийняття рішення про проведення перевірки та на момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень пряма заборона закону, за якою органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної, відповідно до кримінально-процесуального законодавства, доводить передчасність та протиправність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень у даній справі.

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить обґрунтувань на спростування вказаних висновків.

В той же час, щодо доводів представника апелянта, зазначених в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, про те, що ДП «НАЕК «Енергоатом» не було фігурантом кримінального провадження № 0000083, в межах якої старшим слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві лейтенантом податкової міліції Горчинським А.С. прийнято постанову від 05.06.2015 № 1104/7/265509 про визначення податкової перевірки ДП «НАЕК «Енергоатом», на виконання якої Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби був прийнятий наказ «Про проведення позапланової документальної виїзної перевірки» від 26.07.2016 № 512, то колегія суддів зазначає, що вказані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, актом перевірки від 17.02.2017 № 232/28-10-41-05/24584661, на стор. 9 якого, зокрема, зазначено: «в ході досудового розслідування установлено, що засновники та службові особи ТОВ «Енергосервіс Груп» (), ТОВ «Енергопром-Сервіс» () та ТОВ «Енергопром ЛТД» () в період 2013-2014 років здійснювали діяльність із проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих до надання неправомірних податкових вигод, що полягали у штучному формуванні валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість для ДП «НАЕК «Енергоатом» (), яке перебуває на податковому обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників. Таким чином, службові особи ДП «НАЕК «Енергоатом» () впродовж 2013 - 2014 років, використовуючи первинні документи, складені від ТОВ «Енергосервіс Груп» (), ТОВ «Енергопром-Сервіс» () та ТОВ «Енергопром ЛТД» (), які містять завідомо неправдиві відомості, безпідставно сформували податковий кредит з податку на додану вартість, в результаті чого ухилились від сплати податків».

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що наведені апелянтом посилання на нереальність господарських операцій позивача не перевіряються судом, з огляду на наявність вищенаведених підстав для скасування спірних у справі податкових повідомлень-рішень.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 22.04.2021 у справі № 808/8397/15.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 13.03.2017 № та від 23.05.2017 № та задоволено позовні вимоги.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Мельничук В.П.

Повний текст постанови виготовлений 10.11.2022.