Справа № 300/4086/21
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2022 р. справа № 300/4086/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Шумея М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№002360/0712, 002364/0712, 002366/0712, 002368/0712, 002370/0712 від 22.04.2021,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№002360/0712, 002364/0712, 002366/0712, 002368/0712, 002370/0712 від 22.04.2021.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області за результатами проведеної фактичної перевірки ФО ОСОБА_1 , 29.03.2021 складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №159/09-19-07-12/ НОМЕР_1 . На підставі акта перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області винесено податкові повідомлення-рішення №№002360/0712, 002364/0712, 002366/0712, 002368/0712, 002370/0712 від 22.04.2021. Позивач вважає згадані податкові повідомлення-рішення протиправними та просить їх скасувати.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті у строк, встановлений судом, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 07.10.2021 (а.с.101-108). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами і доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач при здійсненні господарської діяльності порушила норми податкового законодавства, що стало наслідком донарахувань, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) та відповідно до вимог Законів України від 17 березня 2020 року № 533-IX, від 13 травня 2020 року № 591-IX та від 14 липня 2020 року № 786-IX, Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (із внесеними змінами та доповненнями) видано наказ ГУ ДС в Івано-Франківській області від 16 березня 2021 року №444-п та 16.03.2021 та розпочато документальну позапланову виїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль ,за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 22.06.2017 по 17.12.2020 та сплати єдиного соціального внеску за період з 22.06.2017 по 17.12.2020.
За результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 22.06.2017 по 17.12.2020, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 22.06.2017 по 17.12.2020 фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), встановлено порушення:
II. п.294.1 ст.294, п.293.4. ст.293 ПКУ, в результаті чого занижено суму єдиного податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за 2018 рік в сумі 13 274,34 грн;
III. ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПКУ, в результаті чого не нарахована та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 262 430,82 грн, в тому числі за 2019 рік в сумі 173 771,82 грн та за 2020 рік - в сумі 88 659,00 грн;
IV. пп.1.4, пп.1.5 п.16 1 підрозділу 10 розділу XX п.164.1 ст.164, п.177.1., п.177.2, п.177.4 ст.177 ПІКУ, в результаті чого підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету військового збору в загальній сумі 21 569.23 грн, в тому числі за 2019 - 14 480,98 грн та за 2020 - 7 388.25 грн;
V. пп. 49.18.5, п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст.179 ГКУ - не подано податкову декларацію про майновий стан за 2020;
VII. пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 ПКУ - не подання (не своєчасне подання)до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП;
VIII. п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, у результаті незабезпечення зберігання первинних документів щодо походження товару, а також інших документів з питань обчислення і сплати належних сум податків (внеску) протягом установлених строків їх зберігання та/або ненадання платником оригіналів документів чи їх копій за період, що перевірявся (а.с.8-54).
Позивач не погодилася з результатами проведеної перевірки та подала скаргу на податкові повідомлення-рішення від 22.04.2021 (а.с.70-72).
За результатами розгляду скарги, Державна податкова служба України залишила без змін ППР ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 22.04.2021 №№ 002364/0712, 002370/0712, 002366/0712, 002360/0712, 002368/0712, скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.73-80).
Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 22.04.2021 №№ 002364/0712, 002370/0712, 002366/0712, 002360/0712, 002368/0712, позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (надалі також ПК України) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):
У відповідності до пункту 44.1 статті 44 для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.3 статті 44 ПК України встановлено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно пункту 44.6 статті 44 у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У відповідності до пункту 177.10 статті 177 фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Згідно пункту 12 статті 3 зазначеного Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Статтею 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що облік товарних запасів фізичною особою-підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.
Згідно статті 15 вказаного закону контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.
У відповідності до статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до частина 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Пункт 6 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України, самозайняті особи заносять до Книги відомості в такому порядку: 1) у графі 1 зазначається дата запису; 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3); 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Платник податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлений права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.
У разі якщо до закінчення перевірки або у зазначений вище термін платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують відповідні показники, вважається, що такі документи у платника податків відсутні.
Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування не зобов`язані вести обліку товарних запасів. Натомість фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку, зокрема Книги обліку доходів і витрат є, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.
Книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівкових коштів, товарів (послуг).
Фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат.
До суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі передбачену статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Щодо порядку проведення перевірки.
Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така Перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
В силу пункту 2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча 6 однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.
Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряться) або об`єкта, перевірка якого проводиться, бо об`єкта, перевірка якого проводиться. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються У направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Таким чином, для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення, направлення або надіслання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Щодо податкового повідомлення-рішення №002364/0712 від 22 квітня 2021 року, винесеного в результаті встановленого заниження чистого оподатковуваного доходу, з якого нараховується військовий збір, суд зазначає таке.
Платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не дотримано правил ведення податкового обліку шляхом перевищення обсягу доходу, перебуваючи на другій групі (15 відсотків розміру мінімальної зарплати) спрощеної системи оподаткування, що підтверджено первинними банківськими документами щодо поступлення коштів на розрахунковий рахунок AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відповідно занижено отриманий оподаткований дохід від реалізації електрообладнання платником податків - фізичною особою, що як наслідок призвело до порушення ст. 164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177.
Відповідно, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 порушено пп. 1.4, п. 1.5 п.16' підрозділу 10 розділу ХХ, п.164.1 ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 (ст.177 ПКУ, в результаті чого підлягає нарахуванню, перерахуванню та сплаті до бюджету військового збору в загальній сумі 21 869,23 грн, в тому числі за 2019 - 14 480,98 грн та за 2020 - 7 388,25 грн.
Щодо податкового повідомлення-рішення №002370/0712, винесеного за платежем «Адмін. штрафи та інші санкції», в результаті порушення вимог податкового законодавства щодо забезпечення зберігання у повному обсязі первинних документів, пов`язаних з господарською діяльністю та не подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані оподаткуванням або через які провадиться діяльність, суд зазначає таке.
Перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлено порушення п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 N2755-VI із змінами та доповненнями, у результаті незабезпечення платником податків фізичною особою ОСОБА_1 зберігання первинних документів щодо походження товару, а також інших документів з питань обчислення і сплатою належних сум податків (внеску протягом установлених строків їх зберігання та/або ненадання платником» оригіналів документів чи їх копій за період, що перевірявся, та не подана повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування» або через які провадиться діяльність.
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.201 №2755-VI із змінами та доповненнями платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єкт оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документі регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документі пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених п.44.1 ст.44 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до ст.39 ПКУ) з для подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого ПКУ граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст.44 ПКУ).
Так, у Постанові Верховного Суду від 08.12.2020 справа №1.380.2019.005426 зазначається, що: згідно із вимогами п. 44.6 cт. 44 Податкового кодексу Украйни, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу Украйни передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Аналогічна правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду від 21.01.2021 справа №813/2204/17.
Щодо податкового повідомлення-рішення №002366/0712 від 22 квітня 2021 року, за платежем «єдиний податок з фізичних осіб», винесеного в результаті встановленого заниження обсягу доходів від реалізації електрообладнання в 2018 році, суд зазначає таке.
Платником податків - фізичною особою ОСОБА_2 перевищено законодавчо встановлений обсяг доходу платника єдиного податку II групи в розмірі 88 495,58 грн та не задекларовано дохід в податковій декларації платника єдиного податку від 29.11.2019 №9016 за ставкою 15% в розмірі 13 274,34 грн та не сплачено до відповідного бюджету, чим порушено п.293.8 ст.293 ПКУ.
Щодо податкового повідомлення-рішення №002360/0712 від 22 квітня 2021 року, винесеного за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» винесеного в результаті встановленого порушення вимог податкового законодавства, суд зазначає таке.
Отже, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 за період з 22.06.2017 по 17.12.2020 в порушення ст.164, п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПКУ занижено чистий оподатковуваний дохід в загальній сумі 1 457 949,00 грн, в тому числі за 2019 рік - в сумі 965 399,00 грн та за 2020 рік - в сумі 492 550,00 грн, в результаті чого не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 262 430,82 грн, в тому числі за 2019 рік в сумі 173 771,82 грн та за 2020 рік - в сумі 88 659,00 грн.
Щодо податкового повідомлення-рішення №002368/0712, винесеного за платежем «податок на додану вартість», в результаті порушення вимог податкового законодавства, судом встановлено таке.
Перевіркою встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_1 , порушуючи вимоги перебування на спрощеній системі оподаткування з січня 2019 року не перейшла на загальну систему оподаткування та не зареєструвалася платником податку на додану вартість, отримавши дохід за 2018 рік в сумі 1 588 495,58 грн, перевищивши 1 500 000,00 грн (спрощена система оподаткування II група 15 відсотків розміру мінімальної зарплати). Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 всього отримала дохід від здійснення операцій з постачання товарів, який підлягає оподаткуванню податком на додану вартість з січня 2019 року в загальному розмірі 1 457 949 грн, в тому числі за 2019 - в сумі 965 399 грн та за 2020 - в сумі 492 550 грн.
Перевіркою встановлено, що в період здійснення перевірки, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 проводились операції, які згідно з п. 194.1 ст. 194 Податкового кодексу України від 12 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 20 відсотків.
У відповідності до статті 123 ПК України (у редакції з 01.01.2021) «Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення бюджетного відшкодування або виявлення фактів використання податкових пільг не за цільовим призначенням чи всупереч умовам чи цілям їх надання»:
Вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування. Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно пункту 63.3 статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи(основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Відповідно до пункту 117.1 статті 117 ПІК України (в редакції ЗУ № 466 - 1X) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних і осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень. У разі не усунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 1680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність - 2040 гривень.
На підставі вказаного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 22.04.2021 №№ 002364/0712, 002370/0712, 002366/0712, 002360/0712, 002368/0712 не підлягають скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.