Справа № 460/30928/22
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
07 листопада 2022 року м. Рівне №460/30928/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Морозюк О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 , представник позивача Руденко І.П.,

відповідача: представник Манишин О.М. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
довійськової частини НОМЕР_1
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип А) майстер сержанта ОСОБА_2 від 03.08.2022 про відмову ОСОБА_1 в перетині державного кордону України, як громадянину України, що досяг 16-річного віку;

-зобов`язати інспекторів прикордонного контролю вiддiлення iнспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " надати дозвіл на перетинання державного кордону України ОСОБА_1 для здобуття освіти у Вищій банковій школі у Вроцлаві за денною формою навчання.

Мотивуючи вимоги позову зазначав, що зарахований студентом денної форми навчання до вищого навчального закладу, розташованого в Польщі, а також має відстрочку від призову на військову службу. Однак, незважаючи на наявність у нього всіх належних для перетину кордону документів, посадова особа органу Державної прикордонної служби незаконно відмовила йому в перетині державного кордону. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін у судове засідання на 20.10.2022 на 09:30 год.

Ухвалою суду від 19.10.2022 у задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання, призначеного на 20.10.2022 на 09:30 год., в режимі відеоконфернеції в Львівському окружному адміністративному суді відмовлено.

Викликано у судове засідання, призначене на 20.10.2022 на 09:30 год., військову частину НОМЕР_1 (її представників) у режимі відеоконференції, забезпечення якої доручено Західному апеляційному господарському суду (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81; ).

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена у відзиві на позов від 20.10.2022, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану встановлено особливий режим в`їзду, виїзду та свободи пересування громадян, зокрема, заборонено виїзд за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період здійснення в Україні заходів правового режиму воєнного стану. В ході наданих до перевірки позивачем документів було встановлено відсутність документу, який би посвідчував приналежність позивача до категорії осіб, які підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 №57 у редакції на час виникнення спірних правовідносин. Наголошував, що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які є здобувачами професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти в Україні не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, але, з урахуванням приписів п. 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, дана категорія не має права виїжджати за кордон, так як ця категорiя зазначена в абз.2 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Просив повністю відмовити в задоволенні позову.

20.10.2022 судовий розгляд відкладено до 07.11.2022 до 09:30 год.

У судовому засіданні, призначеному на 07.11.2022, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав. Просили повністю задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 07.11.2022 (в режимі відеоконференції), проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши доводи та аргументи, на яких ґрунтуються їхні вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

Згідно з Довідкою про прийом іноземця на стаціонарне навчання Вищої банківської школи у Вроцлаві від 08.07.2022 №REF-2190650 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятий на термін від 01.10.2022 до 28.02.2026 на стаціонарне навчання в даному навчальному закладі.

Відповідно до Довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової перед вищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти від 25.07.2022 №2/5795, виданої призовнику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач відповідно до ч.9 ст.17 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" має право на відстрочку від призову на строкову військову службу. Довідка дійсна протягом 6 місяців з дати її видачі.

Сторонами у справі не заперечується те, що 03.08.2022 позивач, з метою перетинання державного кордону з Республікою Польща, прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску через державний кордон України "Краківець" та надав до перевірки інспектору наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оригінал та нотаріально посвідчену копію із перекладом запрошення на курс польської мови, виданого Вищою банковою школою у Вроцлаві 21.07.2022; оригінал та нотаріально посвідчену копію довідки з перекладом про прийом іноземця на стаціонарне навчання до Вищоп банкової школи у Вроцлаві від 08.07.2022 №REF 2190650; посвідчення про приписку до призовної дільниці, видане 02.02.2017; довiдку для виїзду за кордон здобувачів фахової перед вищої та вищої освіти, асистентів-стажистів аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти від 25.07.2022 № 2/5795 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; договір про навчання №REF-2095634 від 07.04.2022, укладений мiж Wyїsza Szkola Bankowa w Wroclawiu та ОСОБА_1 з квитанціями, що підтверджують оплату вартості навчання; договір про оренду/поселення №WRO-22-S-3716 від 20.06.2022, укладений між ALLIANCE REALITY SP Z O.O. та ОСОБА_1 .

Згідно з наданою у судовому засіданні позивачем копією Рішення ректора Вищої банківської школи у ОСОБА_3 , др.інж.н. Яцек Мерчік про прийом на І курс інженерського навчання від 26.07.2022, пана ОСОБА_4 прийнято на наступне інженерське навчання І ступеню у Вищій банківській школі у Вроцлаві у академічному році 2022/23.

03.08.2022 інспектором прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип А) майстром сержантом ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", ОСОБА_1 відмовлено в перетині державного кордону на виїзд з України, про що прийнято Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

За змістом такого рішення, у зв`язку із Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а також Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про ведення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 року" громадянина України ОСОБА_6 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, з відсутністю підстав на право перетинання державного кордону, так як вищезазначений громадянин не зміг надати на паспортний контроль документи, що підтверджують підставу для виїзду за кордон.

Також у рішенні роз`яснено право позивача на його оскарження за належністю до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 або до суду.

ОСОБА_1 отримав примірник зазначеного рішення 03.08.2022, про що свідчить його підпис на ньому.

04.08.2022 позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 із письмовим зверненням, в якому просив переглянути та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип А) майстер сержанта ОСОБА_2 від 03.08.2022 та дозволити ОСОБА_1 перетин державного кордону України.

Листом від 09.08.2022 за №23/Р-350-323 ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ) повідомлено, що 03.08.2022 уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону, відповідно до ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", в пункті пропуску для автомобільного сполучення "Краківець" позивачу відмовлено в перетині державного кордону на виїзд з України, у зв`язку із відсутністю підстав на право перетинання державного кордону з підстав ненадання на паспортний контроль документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон в умовах воєнного стану, про що винесено відповідне рішення. Разом з тим, з метою вирішення питання перетину державного кордону, позивачу запропоновано ознайомитися з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 №57. Враховуючи вищезазначене, повідомлено, що рішення про пропуск через Державний кордон України буде прийняте стосовно позивача уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України безпосередньо під час перетину кордону, за наявності оригіналів усіх необхідних документів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч.2 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Частиною 1 статті 33 Конституції України регламентовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 №1710-VI (далі Закон №1710-VI, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) визначає правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України.

Згідно з ч.1, 2 ст.2 Закону №1710-VI прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.6 Закону №1710-VI пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем (ч.4 ст.6 Закону №1710-VI).

Частиною 1 статті 14 Закону №1710-VI передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Згідно з ч.2 ст.14 Закону №1710-VI форма рішення про відмову у перетинанні державного кордону встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 №3857-XII (далі Закон №3857-XII, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

За змістом ст.1 Закону №3857-XII громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обов`язки.

Частиною 1 статті 6 Закону №3857-XII встановлено підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України.

Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду; 10) він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

Разом з тим, суд зазначає, що вказані підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України функціонують за відсутності особливих правових режимів, які вводяться в дію указом Президента України та затверджуються Верховною Радою України.

Одним із таких правових режимів є правовий режим воєнного стану, який введено в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (пункт 1).

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон №389-VIII, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Статтями 1, 2 Закону №389-VIII передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Пунктом 6 частини 1 статті 8 Закону № 389-VIII встановлено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Частиною 2 статті 3 Закону №3857-XII передбачено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (далі Правила, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), визначено порядок перетинання громадянами України державного кордону.

За змістом п.2 Правил у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Відповідно до вимог п.2-6 Правил, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з положеннями ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення): мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України, інші військові формування), сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Поряд з цим, у ст.23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Так, згідно з абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

З системного аналізу наведених норм права слідує, що військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану, окрім винятків, встановлених чинним законодавством.

Так, згідно з п.2-6 Правил таке право не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону №3543-XII.

В ході судового розгляду судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач належить до категорії осіб, визначених в абз.2 ч.3 ст.23 Закону №3543-XII, а тому автоматичним правом перетину державного кордону в умовах воєнного стану не наділений.

Суд наголошує, що право на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації та право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану під час мобілізації є різними за своєю правовою природою та законодавчими нормами, якими такі регулюються, органами, що їх визначають.

Отже, наявність у позивача права на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації не гарантує йому беззаперечного права на перетинання державного кордону для виїзду з України, оскільки як вже зазначено вище, в силу положень п.2-6 Правил таким правом позивач в умовах воєнного стану не наділений.

Надані позивачем до перевірки документи, які підтверджують підставу виїзду за кордон для здобуття освіти у Вищій банковій школі у Вроцлаві за денною формою навчання, підтверджують його статус студента за денною формою навчання у Польщі, однак, в межах спірних правовідносин не є тими є документами, які за вимогами Правил є достатніми для автоматичного перетину державного кордону України такого студента.

Твердження сторони позивача про те, що у перетині державного кордону ОСОБА_1 було відмовлено з підстав ненадання ним саме студентського квитка матеріалами справи не підтверджено.

Також суд зауважує, що Довідкою про прийом іноземця на стаціонарне навчання Вищої банківської школи у Вроцлаві (Польща) від 08.07.2022 №REF-2190650 підтверджено, що ОСОБА_1 прийнятий на стаціонарне навчання в даному навчальному закладі на термін від 01.10.2022 до 28.02.2026, тобто більше трьох місяців.

Згідно з ч.3 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1995 №2232-XII призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Положеннями ч.4-5 вказаного Закону передбачено, що у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають, зокрема, громадяни України які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - Порядок №921).

Відповідно до п.2 Порядку №921 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Згідно з п.16 Порядку №921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів:

-для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

-для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Пунктом 56 Порядку №921 передбачено, що про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Посвідчення про приписку до призовної дільниці позивача не містить відмітки про зняття з військового обліку призовника ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене у його сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки при здійсненні перетину державного кордону 03.08.2022 ОСОБА_1 не подав для паспортного контролю всіх необхідних документів для підтвердження наявності права перетину кордону в умовах воєнного стану, то відповідач правомірно відмовив у дозволі на його перетин.

Отже, оскаржуване рішення у справі відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені ч.2 ст.2 КАС України, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що останній не позбавлений можливості реалізувати своє право виїзду за межі України в подальшому з підстав, визначених чинним законодавством та з наданням відповідних документів, які б беззаперечно підтверджували підставу для виїзду за кордон.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складений 11 листопада 2022 року

Суддя С.А. Борискін