Справа № 380/13440/22
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про поновлення строку звернення до суду
справа № 380/13440/22
14 листопада 2022 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув заяву про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить суд:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з травня 2016 року по липень 2016 року включно з урахуванням червня 2016 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) у розмірі 0, 00 грн.;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з травня 2016 року по липень 2016 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).

Ухвалою від 04.11.2022 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів, що підтверджуються поважність причин його пропуску.

09.11.2022 позивач звернувся до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду.

При вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 року звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати, якщо було порушено законодавство про працю, не було обмежено строком.

19.07.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX від 01.07.2022, яким внесено зміни до діючого законодавства про працю.

Зокрема, частини 1-2 ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у такій редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1);

- із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Таким чином, частиною 2 ст.233 КЗпП України встановлено тримісячний строк звернення до суду з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

При цьому згадана норма визначає також і строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення, котрий становить один місяць з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Зі змісту норми ч.2 ст.233 КЗпП України можна зробити висновок, що законодавець розмежовує трудовий спір у справах про звільнення та справи про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Спори з приводу, зокрема, звільнення громадян з публічної служби відносяться до справ, на які поширюється юрисдикція адміністративного суду і для звернення до суду у яких, відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, встановлюється місячний строк.

Однак правове регулювання відносин щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовці. Водночас такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Таким чином, за змістом ч.1 ст.122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, строк звернення до адміністративного суду, може бути встановлений і Кодексом законів про працю України.

До того ж, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX стаття 233 КЗпП України регулює правові відносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів, тоді як до внесення змін у цю статтю, тобто до 01.07.2022 ця стаття регулювала правові відносини щодо строків звернення до місцевого загального суду за вирішенням трудових спорів.

Таким чином, після викладення ст. 233 КЗпП України у новій редакції відповідно до Закону України № 2352-IX, законодавець встановив правила щодо строків звернення за вирішенням трудових спорів не лише до місцевого загального суду, а до будь-якого суду.

Отже, оскільки правове регулювання відносин щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні врегульовані Кодексом законів про працю України, і стаття 233 КЗпП України регулює правові відносини щодо строків звернення до суду, а не лише до місцевого загального суду, то суд застосовує ч.2 ст.233 КЗпП України щодо строків звернення до адміністративного суду військовослужбовця про захист прав щодо виплати всіх сум, що належать йому при звільненні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про застосування у цій справі тримісячного строку звернення до суду дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. При цьому, суд ураховує те, що строк для звернення до суду за вирішенням спору щодо виплати всіх сум, що належать працівникові (військовослужбовцю) при звільненні, обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивач виключений зі списку особового складу загону та всіх видів забезпечення НОМЕР_4 прикордонного загону ЗРУ ДПС України наказом від 09.07.2018. Таким чином про порушення своїх прав в частині належних до виплати коштів при звільненні позивач повинен був дізнатися саме із зазначеної дати, тобто з 09.07.2018.

До суду з позовною заявою позивач звернувся 26.09.2022.

Зазначене свідчить про те, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений ст.233 КЗпП України у редакції Закону України № 2352-IX від 01.07.2022.

Щодо обґрунтування причин поважності строку звернення до суду, що викладені у заяві позивача від 09.11.2022, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Відкриття провадження у справі є процесуальною дією. При відкритті провадження суд, серед іншого, встановлює, чи подано позовну заяву з дотриманням строку звернення до суду. Вирішення питання щодо строку звернення до суду можливе як процесуальна дія і після відкриття провадження у справі,що передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На час вчинення процесуальної дії відкриття провадження у цій справі, вже з 19.07.2022 року діє нова редакція ч. 2 ст. 233 КЗпП України, яку належить застосувати.

Позивач, у заяві про поновлення процесуального строку, покликається на дію закону в часі, зокрема, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року не поширюється на правові відносини, які виникли до набрання ним чинності.

Водночас суд ще раз наголошує, що строк звернення до суду є процесуальним строком, і застосуванню в такому разі підлягає норма, чинна саме на день звернення особи до суду за захистом свого права.

Щодо аргументів позивача, що ст. 233 КЗпП України у редакції, що набрала чинності 19.07.2022, не може бути застосована щодо позивача, оскільки буде порушено принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі, то суд вважає такі аргументи необґрунтованими, бо згадана норма аналогічно не містить положень щодо не обмеження будь-яким строком права звернення до суду із вимогами про стягнення заробітної плати (вирішення трудового спору). При цьому, як зазначалося вище, цю норму суд застосовує як норму, що діє на час вчинення процесуальної дії.

Суд повторно звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

З урахуванням того, що позивач звільнений зі служби у липні 2018, а про надання правничої допомоги позивач звернувся, як видно до з ордера про надання правничої допомоги, 31.01.2020, тобто тоді, коли чинною була редакція ст.233 КЗпП України, відповідно до якої не обмежувалося строком звернення працівника до суду у разі порушення законодавства про працю роботодавцем.

Таким чином, не вчинення позивачем активних дій щодо захисту своїх прав у суді з моменту звільнення до дня подання позовної заяви у цій справі пов`язано не стільки із бездіяльністю позивача, скільки із зволіканням у наданні правничої допомоги адвокатом.

З огляду на викладену мотивацію цієї ухвали суд відмовляє у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:
поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 у справі №380/13440/22.

У задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується окремо від рішення суду.

Суддя Лунь З.І.