Справа № 308/6543/22
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6543/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

за участі секретаря судових засідань Федорнак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Постановою інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Охотської Аманди Русланівни від 15 травня 2022 року серії БАБ №020095 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

У даній постанові зазначено, що 15 травня 2022 року о 05 год. 47 хв. на вул. Лавріщева, 14-А у м. Ужгород позивач керував транспортним засобом «FIAT Ducato», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 і не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування ТЗ, реєстраційного документа на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив підпункти «а», «б», «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху.

Зазначає, що така постанова є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на те, що за приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Натомість в оскаржуваній постанові про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відсутні жодні відомості щодо доданих до неї доказів, що стверджується прочерком у відповідній графі цієї постанови, а також жодні дані щодо технічного засобу, яким здійснено фото чи відеозапис вчинення Позивачем правопорушення.

Відтак, оскаржувана постанова оформлена з порушенням встановленого законом порядку і свідчить про відсутність належних і допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Вказує, що позивач не вчиняв таке правопорушення.

Так, позивач проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що стверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в його паспорті. Поряд із цим будинком знаходяться й інші багатоповерхові будинки, у тому числі і будинок АДРЕСА_2 . Всі ці будинки не прилягають до автомобільних доріг вулиць, оскільки знаходяться у внутрішньому дворі.

15 травня 2022 року о 05 год. 00 хв. позивач перебував біля транспортного засобу в цьому дворі біля будинку АДРЕСА_2 , тобто за місцем свого проживання. При цьому, він не виїздив з цього двору, ( а тому не повинен був мати при собі документи, перелічені в оскаржуваній постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вказує, що разом з тим, у відповідності до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відтак, позивач взагалі не має і не повинен мати поліс такого страхування.

Разом з тим зазначає, що у порушення таких вимог закону позивачу не були роз`яснені його права і обов`язки при притягненні до адміністративної відповідальності. А тому, позивача, було позбавлено можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема користуватися правовою допомогою адвоката, подавати докази, заявляти клопотання тощо. Відтак інспектором патрульної поліції Охотською А.Р. порушено і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведені обставини і норми закону та відсутність належних, достовірних і достатніх доказів вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, що у свою чергу зумовлює скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на позивач просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції Охотської Аманди Русланівни від 15 травня 2022 року серії БАБ №020095 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу такого правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник адвокат Розман С.Ю. в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду від останнього надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позов відповідно до якого, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що, адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення є таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Зазначив, що користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 15 травня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Охотською Амандою Русланівною щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАБ №020095 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В постанові зазначено, що 15 травня 2022 року о 05 год. 47 хв. на вул. Лавріщева, 14-А у м. Ужгород позивач керував транспортним і не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керувати ТЗ, реєстраційного документа на ТЗ та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1«а», 2.1«б», 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 850 грн.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 , від 23 листопада 2015 року виданого ОСОБА_2 . Східним регіональним управлінням державної прикордонної служби України вбачається, що: «Пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України.

Відповідно до п. 2.1. ґ. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019).

Згідно статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в своєму позові зазначає, що він взагалі не має і не повинен мати поліса такого страхування оскільки являється учасником бойових дій та звільнений від вказаного страхування.

Згідно ст.13 п. 13.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

За змістом Рішення КСУ від 23.12.2014 року № 7-рп/2014 по справі № 1-6/2014 транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими вони володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди тощо).

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Враховуючи вказану норму Закону, позивач ОСОБА_1 дійсно звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, оскільки являється учасником бойових дій.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що відповідачем не доведено правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, натомість встановлено, що остання дійсно звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Встановлене дає підстави застосувати положення статті 286 ч.3 п.3 КАС України, тобто скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 статті 247 КУпАП, бо вина позивача в учиненні правопорушення, передбаченого статтею 126 ч.1 КУпАП не доведена жодним належним доказом.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 122, 159, 243, 246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №020095 від 15.05.2022 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 126 КУпАП України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2022 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова