Справа № 160/5917/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/5917/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року

у справі № 160/5917/22

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2022 р. (згідно штепмеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати інспектору полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.01.2021р. по 01.06.2021р. та з 01.08.2021р. по 01.03.2022р. у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375;

- зобов`язати відповідача здійснити у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375 нарахування та виплату інспектору полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01.01.2021р. по 01.06.2021р. та з 01.08.2021р. по 01.03.2022р., в повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/5917/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення, за період з березня 2021р. по березень 2022р., передбаченої положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375;

- зобов`язано Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Ф.Ернеста, буд. №3, ) здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за період з березня 2021р. по березень 2022р. включно, пропорційно відпрацьованому ним часу в особливих умовах, що передбачена положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375.

Судом зазначено, що за період з березня 2021р. по березень 2022р. додаткова доплата до грошового забезпечення відповідачем позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась. Однак, виконуючи свої посадові обов`язки, позивач забезпечував життєдіяльність населення, у тому числі і шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, який діяв у спірний період, та внаслідок виконання своїх посадових (службових) обов`язків позивач мав безпосередній контракт з населенням. Відповідно, позивач мав право на нарахування та виплату йому додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №375, а отже, у даному випадку, бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві додаткової доплати до грошового забезпечення за період з березня 2021р. по березень 2022р. слід визнати протиправною.

Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, згідно просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/5917/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що встановлення додаткової доплати є дискреційним повноваженням керівника органу поліції. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач у спірний період, під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України, забезпечував життєдіяльність населення та внаслідок виконання службових обов`язків мав безпосередній контакт з населенням.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач проходив службу в органах національної поліції України з 18.06.2016р., зокрема, у званні старшого лейтенанта поліції, на посаді інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, що підтверджується копією паспорту позивача, інформацією наведеною у копії трудової книжки позивача та копіях наказів від 19.06.2018р. №580 о/с, від 28.03.2022р. №664 о/с.

28.03.2022р. позивача звільнено зі служби в поліції із зазначеної вище посади відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» згідно копії Витягу з наказу від 28.03.2022р. №664 о/с.

Згідно змісту Посадової інструкції інспектора полку ПП в м. Кривий Ріг, відповідно до його службових обов`язків у період з 01.01.2021р. по 01.03.2022р. позивач виконував свої повноваження по забезпеченню правопорядку і безпеки громадян, а саме: здійснював безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки; надання невідкладної допомоги, зокрема, домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; розгляд справ про адміністративне правопорушення; затримання осіб на підставах і у порядку, передбаченому законодавством; складання протоколів про вчинення адміністративного правопорушення та інше.

Тобто, відповідно до вищенаведеної Посадової інструкції, позивач під час забезпечення правопорядку і безпеки громадян фактично мав безпосередній контакт з населенням при виконання своїх службових обов`язків, а, відповідно, мав право на додаткову доплату до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375.

Однак, згідно наявних в матеріалах справи копій розрахункових листків позивача за спірний період з січня 2021р. по березень 2022р. видно, що відповідачем позивачеві нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020р. №375, лише за січень, лютий 2021р. у липні 2021р., у інші періоди, заявлені позивачем, відповідна доплата не нараховувалась та не виплачувалась.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова №375, в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п. п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03.06.2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину» (далі Наказ №431), яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що у спірний період позивач займав посаду інспектора взводу №3 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг.

Так, положеннями посадової інструкції позивача визначено, що він виконував наступні службові обов`язки: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; у передбачених чинним законодавством випадках складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення; затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставлення затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України та/або до суду; охорона місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вжиття заходів щодо оборони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп; співпраця з іншими підрозділами Національної поліції України; інші функції, передбачені законодавством.

Відтак, апеляційний суд вважає, що позивач належав до категорії поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт, оскільки виконання позивачем його службових обов`язків, в силу своєї специфіки, неможливе без безпосереднього контакту з населенням.

Натомість, зі змісту копій розрахункових листків позивача за період з березня по травень 2021 року та з серпня 2021 по лютий 2022р. вбачається, що за цей період відповідна додаткова доплата до грошового забезпечення відповідачем позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження особливої специфіки роботи позивача, яка виконувалась останнім за січень-лютий 2021р. (місяцях, за які була нарахована додаткова доплата за службу в особливих умовах) та її відмінності від роботи, яка виконувалася позивачем у спірний період з березня по травень 2021 року та з серпня 2021 по лютий 2022р. (місяці, за які не було нараховано та не виплачено додаткову доплату за службу в особливих умовах).

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено різницю в специфіці роботи позивача за місяці, в яких йому виплачено додаткову доплату за службу в особливих умовах в порівнянні з місяцями, коли позивачу така додаткова доплата не нараховувалась та не виплачувалась, а також з урахуванням того, що у спірний період з березня по травень 2021 року та з серпня 2021 по лютий 2022р. позивач належав до категорії поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечували життєдіяльність населення у зв`язку з чим мали з населенням безпосередній контакт, колегія суддів вважає, що відповідач допустив бездіяльність шляхом не нарахування та невиплати позивачеві додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №375 у період з березня по травень 2021 року та з серпня 2021 по лютий 2022р. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до приписів Постанови №375 за наявності необхідних умов, керівник відповідача зобов`язаний встановити додаткову надбавку та не міг на свій розсуд відмовити у її встановленні.

Відтак, колегія суддів вважає, що керівник органу поліції у спірних правовідносинах не міг діяти на власний розсуд та не мав дискреційних повноважень.

З огляду на викладене, за результатами перегляду справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення, за заявлений позивачем період прийнято з урахуванням вимог норм Кодексу адміністративного судочинства України, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/5917/22 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №160/5917/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко