Справа № 380/11417/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Стецишин П.Д.,

за участю сторін:

представника позивача Маїка М.Д.,

представника відповідача Водолазського Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 12 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03 травня 2022 року №110, де внесені зміни, до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280, пункт 3 вважати недійсним, який викладено в наступній редакції: Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 №414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення зі списків особового складу частини у відповідності до вимог пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008, датою - після проведення зі мною усіх відповідних процедур та розрахунків по всіх видах грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 з 04.12.2019 проходив службу на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення у Військовій частині НОМЕР_1 . З 28.11.2020 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280 позивача незаконно виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення до проведення всіх необхідних розрахунків без згоди на такі дії.

Вказує, що в подальшому рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі № 380/12087/20, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат. На виконання зазначеного рішення відповідач видав наказ від 03 травня 2022 року №110, яким внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280, зокрема пункт 3 наказу визнано недійсним та викладено в наступній редакції: Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 №414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області.

Водночас, позивач звертає увагу, що решту наказу від 28.11.2020 №280 щодо нарахування та виплат всіх видів грошового забезпечення залишено без змін, тобто ніяких розрахунків та відповідно виплат за період після 28.11.2020 відповідач не проводив, в оскаржуваному наказі зазначено, що позивач виключений із списків 30 грудня 2020 року, а розрахунок проведено до 28.11.2020. Вказує, що в даному випадку відповідачу слід було провести процедуру звільнення, а після цього провести розрахунок з позивачем та видати наказ про виключення його зі списків Військової частини НОМЕР_1 , що відповідачем не було зроблено та стало підставою для подання цієї позовної заяви до суду. Відтак, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 29.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15.09.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти матеріального забезпечення з морально-психологічного забезпечення. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2020 №280 лейтенанта ОСОБА_1 з 28.11.2020 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням у запас за п.а ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту). 19.09.2020 ОСОБА_1 подав рапорт щодо звільнення з військової служби та 27.11.2020 рапорт про здачу справ і посади. Після виключення лейтенанта ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини 28.11.2020, остаточний розрахунок з ним відбувся 30.12.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №380/12087/20, яке було залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Судом було вирішено скасувати п.18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_2 із списків особового складу військової частини, датою - після проведення з ним необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат. Також ОСОБА_1 подавалася заява на ухвалення додаткового рішення, оскільки суд на його думку у рішенні від 19.08.2021 не ухвалив рішення щодо позовної вимоги поновлення його на службі. Ухвалою від 12 жовтня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив в ухвалені додаткового рішення. Відповідно рішенням суду, що набрало законної сили було визначено саме змінити ОСОБА_1 дату виключення із списків особового складу, а не поновити на роботі.

Отже відповідач вважає, що юридичного факту нового звільнення з військової служби не було та позивач не приступав до виконання службових обов`язків, має місце зміна дати виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини у попередньому звільнені. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №380/12087/20 Військовою частиною НОМЕР_1 видано наказ (по стройовій частині) від 03.05.2022 №110 про внесення змін до наказу (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280 про виключення лейтенанта ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини 30.12.2020 (днем остаточного розрахунку). Щодо зазначеного позивачем про те, що його виключили із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 заднім числом, не проведення з ним процедури звільнення та здачі посади, а також щодо не можливості звернення ним у п`ятиденний строк до районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки то Військова частина НОМЕР_1 повідомляє, що як вже було зазначено вище - юридичного факту нового звільнення не було, позивача на військовій службі не поновлювали, про що зазначено в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року. Лейтенант ОСОБА_1 не повинен був здавати посаду оскільки він її після звільнення у 2020 році повторно не приймав, а також він вже перебуває на обліку в районному територіальному центрі комплектації та соціальної підтримки. Рапорти про звільнення із військової служби та здачу посади позивачем вже були подані, відтак, відповідач вважає оскаржуваний наказ правомірним та просить у задоволенні позову відмовити.

19.09.2022 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що оскільки його 28.11.2020 неправомірно виключено зі списків особового складу військової частини, він вважає себе таким, що проходить військову службу та має право на всі види грошового забезпечення, тому не може бути виключений із списків військової частини заднім числом без нарахування та виплати всіх видів грошового забезпечення і проведення процедури звільнення.

Ухвалою від 20.09.2022 призначено дану справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280, ОСОБА_1 , звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 № 414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. Остаточний розрахунок з ним відбувся 30.12.2020.

Зважаючи на те, що станом на день виключення позивача із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з ним не проведено всіх необхідних розрахунків, а також у зв`язку із ненаданням позивачем згоди на виключення зі списків особового складу військової частини до проведення розрахунків, ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №380/12087/20 (набрало законної сили 22.12.2021) позов ОСОБА_1 було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано п.18 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2020 року №280; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення Військовою частиною НОМЕР_1 було видано наказ від 03 травня 2022 року №110, яким внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280, зокрема пункт 3 наказу визнано недійсним та викладено в наступній редакції: Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 №414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області.

Позивач не погоджуючись з таким наказом, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд керується таким.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону № 2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з пунктом «а» частини 5 статті 26 Закону № 2232-XI контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у мирний час у зв`язку із закінченням строку контракту.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Так, суд звертає увагу, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від від 19.08.2021 у справі №380/12087/20, яке було залишено в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 встановлено наступні обставини:

- 19.09.2020 ОСОБА_1 подав до Військової частини НОМЕР_1 рапорт щодо звільнення з військової служби. Згідно рапорту ОСОБА_1 від 27.11.2020. поданого до Військової частини НОМЕР_1 він справи та посаду здав.

- Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 № 280 лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матреріального забезпечення з 28.11.2020 виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

- листом від 10.12.2020 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що грошове забезпечення за листопад 2020 року, індексація, матеріальна допомога, винагорода за безпосередню участь в ООС виплачено 04.12.2020, грошова компенсація за піднайом житла виплачується у наступному місяці, який іде за місяцем за який здійснюється компенсація, а тому зазначені кошти будуть виплачені у грудні 2020 року, подано заявку на замовлення коштів. Також подано заявку на замовлення коштів грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Вимоги наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.11.2020 № 414 було доведено до військової частини НОМЕР_1 телеграмою Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

- позивача виключено із списків особового складу частини та знято зі всіх видів забезпечення з 28.11.2020, тобто з дати, яка передує проведенню розрахунків з військовослужбовцем без його згоди на виключення зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, вказаним вище судовим рішенням позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Судом було вирішено скасувати п.18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 із списків особового складу військової частини, датою - після проведення з ним необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Водночас, суд зауважує, що вказаним рішення, зокрема відмовлено позивачу в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 поновити з 28.11.2020 ОСОБА_1 лейтенанта військової служби за контрактом на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 в списках особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З матеріалів даної справи судом встановлено, що основні виплати належного позивачу до 28.11.2020 грошового забезпечення надійшли йому 04.12.2020 - оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, премія, індексація, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, винагорода за безпосередню участь в АТО. Останні нараховані суми, які надійшли позивачу 30.12.2020 - компенсація за неотримане речове майно при звільнені, вказані обставини не заперечувалися сторонами.

Як вже зазначалося вище, на виконання вищевказаного рішення Військовою частиною НОМЕР_1 було видано наказ від 03 травня 2022 року №110, яким внесено зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.11.2020 №280, зокрема пункт 3 наказу визнано недійсним та викладено в наступній редакції: Лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічно забезпечення роти матеріального забезпечення, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ від 11.11.2020 №414 у запас за пунктом «а» (у зв`язку закінченням строку контракту) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу», вважати таким, що 30 грудня 2020 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, фактично позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 30.12.2020, датою, якою ОСОБА_1 виплачено останні належні йому до 28.11.2020 суми при звільненні (компенсацію за неотримане речове майно).

Водночас, з урахуванням положень вищевказаного судового рішення від 19.08.2021 у справі №380/12087/20, позивач переконаний, що він вважається таким, що продовжує проходити службу, а відтак, має право на отримання грошового забезпечення за період після 28.11.2020, крім того вважає, що після набрання законної сили судовим рішенням від 19.08.2021 у справі №380/12087/20, він повинен був здати посаду, написати рапорт про звільнення та пройти подальшу процедуру звільнення. Оскільки, відповідач нічого позивачу не пропонував, не оголошував та не вручав наказу про виключення із списків військової частини, не виплатив жодного грошового забезпечення, ОСОБА_1 вважає що його виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 30.12.2020 є протиправним.

З огляду на наведене, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 вже подавалася заява на ухвалення додаткового рішення у справі №380/12087/20, оскільки суд на його думку у рішенні від 19.08.2021 не ухвалив рішення щодо позовної вимоги поновлення його на службі. Ухвалою від 12 жовтня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив в ухвалені додаткового рішення. Відповідно рішенням суду, що набрало законної сили було визначено саме змінити ОСОБА_1 дату виключення із списків особового складу, а не поновити на роботі, оскільки в ході судового розгляду представник позивача наголошував на тому, що позивач не бажає проходити військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Вказані обставини, щодо не бажання позивачем подальшого проходження служби представник позивача повідомляв в судових засіданнях в ході розгляду і цієї справи, при цьому, суд зауважує, що контракт позивача закінчився 30.11.2020.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем у справі №380/12087/20 оскаржувалася дата виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із несвоєчасним розрахунком, а не завершенням контракту. Аналіз норм Кодексу Законів про працю України дає можливість зрозуміти, що поновлення на роботі та зміна дати звільнення це різні способи захисту прав звільненого працівника залежно від обставин порушення його прав. А отже, позивач у справі №380/12087/20 заявляв дві протилежні та взаємовиключні позовні вимоги.

Небажаючи повертатися на військову службу та заявляючи, що ОСОБА_1 фактично вважає себе поновленим на посаді та таким, що проходить службу, а отже має право на отримання всіх видів грошового забезпечення після 28.11.2020, позивач фактично суперечить сам собі.

Враховуючи наведене, змінивши дату виключення позивача із списків особового складу військової частини суд рішенням від 19.08.2021 у справі №380/12087/20 таким чином вирішив питання захисту його прав.

Відтак, оскільки вказаним вище судовим рішенням ОСОБА_1 на військовій службі не поновлявся, у відповідача був відсутній обов`язок виплачувати йому грошове забезпечення за період після 28.11.2020.

При цьому, суд зазначає, що позивач не повинен був здавати посаду, оскільки він її після звільнення у 2020 році повторно не приймав, а також він вже перебуває на обліку в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Рапорти про звільнення із військової служби та здачу посади позивачем вже були подані, 30.12.2020 позивачу виплачено останні належні йому до 28.11.2020 суми при звільненні (компенсацію за неотримане речове майно).

Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи висновки Львівського окружного суду, викладені у рішенні від 19.08.2021 у справі №380/12087/20, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно виключено зі списків Військової частини НОМЕР_1 30.12.2020 (датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків), відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених вимог, суд дійшов висновку про відустність підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2022.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна