Справа № 280/5224/22
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
14 листопада 2022 року (10:00)Справа № 280/5224/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
01.09.2022 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо позбавлення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за травень 2022 року;

скасувати пункт 2 Наказу №48 від 25 травня 2022 року в частині позбавлення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за травень 2022 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за травень 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що пунктом 2 оскаржуваного наказу №48 від 25 травня 2022 року позивача позбавлено ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за травень 2022 року. Так, зазначеною постановою визначено механізм нарахування додаткової винагороди та визначено коло осіб, які можуть претендувати на зазначені виплати. Однак механізму позбавлення місячної додаткової винагороди за несення військової служби, а тим паче переліку порушень, за які військовослужбовець може бути позбавлений зазначеної винагороди, постановою не передбачено. Посилання відповідача на Телеграму Міністерства оборони України від 25.03.22 №248/1298 є безпідставними, оскільки, зазначені підстави для відмови у виплаті додаткових грошових кошті носить інформаційний характер, адже зазначений пункт не внесено до самої Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.22 №168, а тому п. 10 Телеграми Міністерства оборони України не має жодної юридичної сили, а відтак п. 2 наказу №48 від 25.05.22 підлягає скасуванню в частині позбавлення ОСОБА_1 виплати щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.22 №168. Окрім того, позивач зазначає, що замість того, щоб позбавити позивача коштів за день, коли було вчинено правопорушення (в якості дисциплінарного покарання), позивача позбавили грошової винагороди за весь місяць несення військової служби в умовах воєнного положення, при тому, що позивач кожного дня ризикує своїм життям задля захисту своєї Батьківщини. Таким чином, обрані відповідачем норми законодавства для позбавлення його виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за травень 2022 року застосовані невірно, адже відсутній механізм позбавлення військовослужбовців щомісячної додаткової грошової винагороди, а тому наказ №48 від 25.05.2022 підлягає частковому скасуванню. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 16.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

18.10.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 39096), в якому зазначає, що позивач є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , мобілізований 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та зарахований до особового складу ВЧ НОМЕР_1 . З травня 2022 року ВЧ НОМЕР_1 та її особовий склад виконує бойове завдання на території Комишуваської територіальної громади Запорізького району та Степногірської територіальної громади Василівського району Запорізької області. 16.05.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 отримано копію адміністративного протоколу №ДНЗ-2/183 від 13.05.2022, складеного старшим офіцером організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , про вчинення солдатом ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів), в якому ОСОБА_1 визнав провину, а також, в підтвердження відповідного факту надано висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 12.05.2022. Зважаючи на відповідні факти, ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2022 №48 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА», та позбавлено премії та не включено до наказу про виплату додаткової грошової винагороди за травень 2022 року. Зауважує, що позивачем факт алкогольного сп`яніння 12.05.2022 не оскаржується та не спростовується. Зазначає, що порядок і умови виплати додаткової винагороди визначено Міністром оборони України та доведено до відома усіх військових частин Телеграмою Міністерства оброни України від 25.03.2022 №248/1298 «щодо врегулювання виплат додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168» та Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 «щодо врегулювання виплат додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168», які передбачають, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, або 100 000,00 грн. не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення. Враховуючи викладене, командиром військової частини НОМЕР_1 правомірно винесено наказ №48 від 25.05.2022 щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за травень 2022 року, оскільки позивач перебуваючи в зоні проведення бойових дій та під час виконання обов`язків військової служби, вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Беручи до уваги вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , який зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом командира військової частини від 15.03.2022 №9.

З травня 2022 року ВЧ НОМЕР_1 та її особовий склад виконує бойове завдання на території Комишуваської територіальної громади Запорізького району та Степногірської територіальної громади Василівського району Запорізької області.

25.05.2022 командиром військової частини НОМЕР_1 складено наказ №48 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_1 », яким викладено фактичний зміст обставин та з метою забезпечення невідворотності покарання, створення у військовому колективі військової частини НОМЕР_1 атмосфери нетерпимості до будь-яких проявів пияцтва та притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб наказано:

1. За вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до порушення вимог статті 1,2 підпунктів 1 З 5 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статті 6 підпунктів 1, 2, 4 статті 11, статті 16, 127 та підпунктів 1, 3, 10 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та наказу Міністра оборони України від 30.04.2017№233 «Про заходи щодо попередження пияцтва у Збройних Силах України» на стрільця 2 стрілецького відділення, 3 військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «Догана».

2. Помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальнику служби військової частини НОМЕР_1 , на підставі пункту 5 розділу 16 Наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», у зв`язку з невиконанням службових обов`язків військової служби та порушення дисципліни солдата ОСОБА_1 позбавити премії в повному обсязі за травень місяць 2022 року, а також виплати щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Не погоджуючись із пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2022 №48 позивач звернувся до суду із вимогами про зобов`язання відповідача виплатити позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду за травень 2022 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Так, за приписами ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з статтею 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (ст.13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

За правилами статті 49 цього Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що в основі поведінки військовослужбовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Правила поведінки та обов`язки, покладені на військовослужбовців, зокрема, стосовно неухильного дотримання вимог Конституції України та Законів, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поширюються на військовослужбовця не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що пунктом 1 наказу №48 від 25 травня 2022 року на позивача, за вживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби накладено дисциплінарне стягнення «Догана».

Зазначений наказ, у відповідній частині позивачем не оскаржується та є чинним.

Пунктом 2 наказу №48 від 25 травня 2022 року, який є предметом розгляду у цій справі, позивача позбавлено виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за травень 2022 року.

Підставою для позбавлення виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, слугувало невиконання службових обов`язків військової служби та порушення дисципліни позивача, зокрема: зловживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби.

Зазначені обставини підтверджуються висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та шкідливість реакції №1823 від 12.05.2022 з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2022 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, за фактом перебування у стані алкогольного сп`яніння складено протокол №ДНЗ-2/183 від 13.05.2022 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з якого вбачається, що 12 травня 2022 року о 17 год. 30 хв. солдат ОСОБА_1 , будучі військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді стрілець стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військове частини НОМЕР_1 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , в супереч вимогам статей 11 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконував обов`язки військове служби за призначенням, в умовах воєнного стану, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарська препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2022 №1823 чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У протоколі №ДНЗ-2/183 від 13.05.2022 про військове адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «Я, ОСОБА_1 військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Свою провину визнаю та щиро каюсь».

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не заперечується позивачем.

Суд враховує, що військовослужбовець повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в будь-який інший час, що передбачено вимогами Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно Збройних Сил України та спричинити суспільний резонанс.

Досліджуючи питання відповідності дій відповідача щодо позбавлення позивача додаткової винагороди за травень 2022 року критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку №260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків. Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку №260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, 25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня Телеграмою №НР248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. або 30 000,00 грн. не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Окрім того, 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення № 912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, підпунктом 9.8 пункту 9 якого передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. або 30 000,00 грн. не включати військовослужбовців, які вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошеного наказом командира (начальника).

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно позбавив позивача права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за травень 2022 року.

Також суд вважає помилковими твердження позивача стосовно того, що Телеграма Міністерства оборони країни №НР248/1298 від 25.03.2022 носить інформаційний характер, оскільки на виконання пункту 17 Порядку № 260, під час дії воєнного стану при нарахуванні військовослужбовцю грошової винагороди, військові частини зобов`язані застосовувати рішення Міністра оборони України.

За таких обставин, з огляду на наявність у позивача дисциплінарного стягнення за зловживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби, порушення військової дисципліни та обов`язку відповідача при нарахуванні військовослужбовцю грошової винагороди застосовувати під час дії воєнного стану рішення Міністра оборони України, суд приходить до висновку, що у відповідача були правові підстави для позбавлення позивача виплати додаткової винагороди за травень 2022 року, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.11.2022.

Суддя Ю.В. Калашник