Справа № 760/26565/20
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про скасування постанов, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Київської митниці Держмитслужби, Державної митної служби України про скасування постанов, закриття провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2020 року щодо неї Київською митницею Держмитслужби винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 за ст. 485 МК України.

Вона звернулась до Державної митної служби України зі скаргою на постанову Київської митниці Держмитслужби № 1178/10000/20 за ст. 485 МК України.

За результатами розгляду скарги головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління організації боротьби з митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Державної митної служби України Ошовським О.К. було винесено постанову від 19 листопада 2020 року, якою постанову Київської митниці Держмитслужби № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року залишено без змін.

Вважає постанови незаконними та такими, що не відповідають вимогам закону та порушують її права.

Зі змісту постанов вбачається, що нею невірно класифіковано товар, заявлений в електронній митній декларації ІМ40 ДЕ № UA 100630/2020/606433, а саме невірно вказано код УКТЗЕД - зі ставкою мита у розмірі 0 %.

У митного органу виникли сумніви щодо правильності кодування товарів, а тому 15 квітня 2020 року було здійснено огляд товару та відібрано проби для проведення лабораторних досліджень, про що було складено акт про взяття проб (зразків) товарів.

За результатами проведених лабораторних досліджень 23 квітня 2020 року СЛЕД Держмитслужби було складено висновок № -0071. На підставі цього висновку 29 квітня 2020 року Київською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 та класифіковано товар за кодом УКТЗЕД - .

Зазначає, що при обранні коду класифікації товару в ЕМД вона керувалась документами та інформацією, наданою компанією відправником - «Нюнас АО» (Естонія) та компанією-продавцем - «NEOR BUSINESS BP LTD» (Велика Британія) відповідно до товаросупровідних документів на товар, з яких вбачається, що товаром, наданим до митного оформлення є трансформаторна олія марки Nytro 11 GX.

Про класифікацію товару за кодом УКТЗЕД - митним органом було прийнято рішення лише після проведення експертизи, що свідчить про те, що цей випадок класифікації є складним.

На даний час рішення про визначення коду товару оскаржується в Окружному адміністративному суді м. Києва (справа № 640/13673/20).

Таким чином, відсутні будь-які докази наявності у неї умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки при здійсненні електронного декларування вона керувалась товаросупровідними документами на товар. Про можливу необхідність присвоєння іншого коду товару митний орган прийшов до висновку лише після проведення експертизи цього товару.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- скасувати постанову Київської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року;

- скасувати постанову Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 від 19 листопада 2020 року;

- провадження у справі про порушення митних правил відносно неї закрити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача - Київської митниці Держмитслужби вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивачем було невірно класифіковано товар, у зв`язку з чим різниця між митними платежами, заявленими в митній декларації, та платежами, які повинні сплачуватись за кодом УКТЗЕД зі ставкою акцизного збору у розмірі 135 євро за 1000 літрів становить: акцизний податок 565242 гривні 49 копійок, ПДВ - 113048 гривень 50 копійок, загальна сума 678290 гривень 99 копійок. ОСОБА_1 , будучи декларантом зі стажем та неодноразово оформлюючи такий товар, не придала значенню, що в супровідних документах (експортна декларація, інвойс) вказаний код товару, аналогічний коду товару, що в рішенні митного органу про визначення коду товару від 29 квітня 2020 року. Таким чином, позивач не врахувала відомості, вказані в документах, наданих компанією «Нюнас АО». При наявності ознак суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД позивач мала право та всі підстави для звернення до митного органу за відповідними роз`ясненнями або отримання попереднього рішення про класифікацію товару. Позивач цього не зробила, а тому заявила у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості.

З відповіді на відзив на позовну заяву вбачається, що ОСОБА_1 підтримує викладене у позові та просить його задовольнити у повному обсязі. Зазначено, що серед супровідних документів, які були подані до митного оформлення, міститься лист компанії AB NYNAS від 03 квітні 2020 року № 1, де вказано про помилковість зазначеного в інвойсі від 03 квітня 2020 року коду товару. Цей лист було подано разом з митною декларацією під час здійснення митного оформлення. Проте, Київською митницею було проігноровано наявність цього листа. Також, під час митного оформлення нею було взято до уваги той факт, що 07 лютого 2019 року аналогічний товар від того ж самого відправника на адресу того ж одержувача товару було задекларовано агентом з митного оформлення - ТОВ «Еверіс» за кодом товару - .

З відзиву на позовну заяву представника відповідача - Державної митної служби України вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження факту звернення позивача до митних органів з проханням про проведення фізичного огляду товару та щодо отримання попереднього рішення з питань класифікації товарів згідно з УКТЗЕД. В інвойсі від 03 квітня 2020 року № 11/01 та в митній декларації країни відправлення № 20ЕЕ1210ЕЕ71006064 від 05 квітня 2020 року визначено код УКТЗЕД - , що ставить під сумнів твердження позивача щодо помилковості визначення коду для товару № 1 в інвойсі від 03 квітня 2020 року та підтверджує правильність прийняття рішення про визначення коду товару Київською митницею Держмитслужби. Таким чином, з огляду на рішення про визначення коду товару від 29 квітня 2020 року, митницею правильно зроблено висновок про факт вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, що містять ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 , як агента з митного оформлення товарів та вантажів ТОВ «Еверіс» Київською митницею Держмитслужби винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 за ст. 485 МК України.

Позивач звернулась до Державної митної служби України зі скаргою на постанову Київської митниці Держмитслужби № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року.

За результатами розгляду скарги головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління організації боротьби з митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Державної митної служби України Ошовським О.К. було винесено постанову від 19 листопада 2020 року, якою постанову Київської митниці Держмитслужби № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року залишено без змін.

Зі змісту постанов вбачається, що позивачем невірно класифіковано товар, заявлений в електронній митній декларації ІМ40 ДЕ № UA 100630/2020/606433, а саме невірно вказано код УКТЗЕД - зі ставкою мита у розмірі 0 %.

З позову вбачається, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності кодування товарів, а тому 15 квітня 2020 року було здійснено огляд товару та відібрано проби для проведення лабораторних досліджень, про що було складено акт про взяття проб (зразків) товарів.

За результатами проведених лабораторних досліджень 23 квітня 2020 року СЛЕД Держмитслужби було складено висновок № -0071. На підставі цього висновку 29 квітня 2020 року Київською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 та класифіковано товар за кодом УКТЗЕД - .

Позивач зазначає про те, що при обранні коду класифікації товару в ЕМД вона керувалась документами та інформацією, наданою компанією відправником - «Нюнас АО» (Естонія) та компанією-продавцем - «NEOR BUSINESS BP LTD» (Велика Британія) відповідно до товаросупровідних документів на товар, з яких вбачається, що товаром, наданим до митного оформлення є трансформаторна олія марки Nytro 11 GX.

Позивач у відповіді на відзив вказує на те, що серед супровідних документів, які були подані нею до митного оформлення, міститься лист компанії AB NYNAS від 03 квітня 2020 року № 1, де вказано про помилковість зазначеного в інвойсі від 03 квітня 2020 року коду товару. Цей лист було нею подано разом з митною декларацією під час здійснення митного оформлення.

Позивач заперечує свою вину в порушенні митних правил та оскаржила винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.

Згідно положень Закону України «Про митний тариф» товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складена на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Статтею 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року у справі № 607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно ст. 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 759/360/17.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У силу вимог ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3) транспортні (перевізні) документи;

4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідачі у відзивах на позовну заяву вказують на те, що при наявності ознак суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД позивач мала право та всі підстави для звернення до митного органу за відповідними роз`ясненнями або отримання попереднього рішення про класифікацію товару. Позивач цього не зробила, а тому заявила у митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТЗЕД та його митної вартості.

Згідно з частинами 2, 3, 4 ст. 69 МК України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частинами 5, 6 ст. 69 МК України встановлено, що для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Позивач зазначає про те, що при обранні коду класифікації товару в ЕМД вона керувалась документами та інформацією, наданою компанією відправником - «Нюнас АО» (Естонія) та компанією-продавцем - «NEOR BUSINESS BP LTD» (Велика Британія) відповідно до товаросупровідних документів на товар, з яких вбачається, що товаром, наданим до митного оформлення є трансформаторна олія марки Nytro 11 GX. Серед супровідних документів, які були подані позивачем до митного оформлення, міститься лист компанії AB NYNAS від 03 квітня 2020 року № 1, де вказано про помилковість зазначеного в інвойсі від 03 квітня 2020 року коду товару. Цей лист було позивачем подано разом з митною декларацією під час здійснення митного оформлення.

Вбачається, що позивачем було надано митному органу наявні у неї документи з приводу декларування товару.

З постанови вбачається, що у митного органу виникли сумніви щодо правильності кодування товарів, а тому 15 квітня 2020 року було здійснено огляд товару та відібрано проби для проведення лабораторних досліджень, про що було складено акт про взяття проб (зразків) товарів.

За результатами проведених лабораторних досліджень 23 квітня 2020 року СЛЕД Держмитслужби було складено висновок № -0071. На підставі цього висновку 29 квітня 2020 року Київською митницею Держмитслужби було прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-UA-2020 та класифіковано товар за кодом УКТЗЕД - .

Встановлено, що митним органом було прийнято рішення про класифікацію товару за кодом УКТЗЕД - лише після проведення експертизи, що свідчить про те, що цей випадок класифікації є складним.

З позову вбачається, що рішення про визначення коду товару оскаржується в Окружному адміністративному суді м. Києва (справа № 640/13673/20).

Відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач з метою ухилення від сплати митних платежів у митній декларації вказала неправдиві відомості щодо коду товару, необхідного для визначенні його митної вартості. Заперечення відповідачів ґрунтуються лише на тексті відзиву на позовну заяву.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідачі не надали суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач також просить суд закрити провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вимога позивача про закриття провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 93, 102, 255-257, 260, 264, 266, 268, 285, 293, 459, 485, 529, 530, 531 МК України, статтями 7, 9, 251 КпАП України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київської митниці Держмитслужби (м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 8-А, ), Державної митної служби України (м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) про скасування постанов, закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 2034872 гривні 97 копійок.

Скасувати постанову головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління організації боротьби з митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Департаменту протидії митним правопорушенням та контрабанді Державної митної служби України (м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) від 19 листопада 2020 року, якою постанову Київської митниці Держмитслужби від 22 жовтня 2020 року у справі про порушення митних правил № 1178/10000/20 залишено без змін.

Закрити провадження у справі про порушення митних правил, за яким постановою № 1178/10000/20 від 22 жовтня 2020 року притягнуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 2034872 гривні 97 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: