Справа № 320/9811/22
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 листопада 2022 року Київ № 320/9811/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача викладені у листі від 05.07.2022 № 1000-0203-8/59707, які полягають у неприйнятті рішення про проведення у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перерахунку і виплати (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 за № 2/3/1/5899 виготовленої Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019;

- зобов`язати відповідача у відповідності до статей 43, 51, 55 та 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» здійснити перерахунок і виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії позивачу на підставі визначеної довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 за № 2/3/1/5899 виготовленої Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі № 160/8324/19, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального законодавства, керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 31.10.2022 позовну заяву залишив без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків. В ухвалі судом зазначені недоліки позовної заяви та запропоновані способи їх усунення шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині ухвали та оригіналу документа про сплату 992, 40 грн. судового збору.

09.11.2022 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору та заявою про поновлення строку звернення до суду, за результатами вивчення змісту якого судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Розглядаючи вказану заяву, суд виходив із такого.

Так, на обґрунтування доводів щодо строку звернення до суду позивач зазначив, що питання особливостей застосування строків звернення до суду у випадках, передбачених статтею 51 Закону № 2262-ХІІ позивачем викладено в розділі 4.2 позову.

Так, відповідно до розділу 4.2 позову позивач із посиланням на статтю 51 вказаного Закону зазначав, що перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку з введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Із посиланням на статтю 55 Закону № 2262-ХІІ зазначає, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому у заяві про поновлення строку звернення до суду із обґрунтуванням, коли позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав зазначено, що відповідач як уповноважений державний орган на обчислення та виплату призначеної йому пенсії за вислугу 29 років військової пенсії, особисто позивача не повідомляв. Зазначив, що за час перебування на пенсії кожного разу його пенсія після перерахунку збільшувалась та виплачувалась. Обставини розрахунків зміненої пенсії відповідачем позивачу не доводились, за цих обставин він не мав можливості контролювати їх відповідність вимогам чинного законодавства та не міг передбачити, що відповідач, який покликаний захищати права і законні інтереси громадян у сфері пенсійного та соціального забезпечення може ці права порушувати.

Стверджує, що не має юридичної освіти, не знає особливостей пенсійного законодавства, у зв`язку із чим не міг знати, що його права під час виплати пенсії порушуються відповідачем. Позивача з приводу порушення його прав, як він стверджує у заяві, компетентні органи взагалі не інформували та на всі його звернення відповідач доводив позивачу інформацію, що діє відповідно до визначених норм чинного законодавства. За таких обставин уважає, що не міг дізнатись про довго триваюче порушення його права, починаючи з 05.03.2019 й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати, коли повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Із посиланням на частину другу статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком тощо.

Вважає, що в цьому випадку перебіг строку звернення до суду за захистом порушених прав та свобод слід розглядати строк, який не може обчислюватись раніше ніж липень 2022 року у зв`язку із тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 01.11.2021 № 2/3/1/5899 лише 09.06.2022.

Отже позивач уважає, що строк звернення до суду з вимогами здійснити перерахунок та виплату його пенсії на підставі довідки від 01.11.2021 № 2/3/1/5899 слід обраховувати з дати отримання відповіді відповідача на його заяву.

За таких обставин уважає, що ним було проведено активні дії, а не пасивні, з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено перерахунок пенсії, і, позивач, як він стверджує у заяві, без зайвих зволікань, у розумний строк, демонструючи свою необізнаність щодо розміру виплати перерахованої пенсії, звернувся до пенсійного органу із заявою про надання інформації. У такому випадку вважає, що він дізнався про порушення своїх прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану ним заяву.

Крім того, як на підставі поважності пропуску строку звернення до суду посилається на те, що був період корона вірусної хвороби та з 24.02.2022 у зв`язку із збройною агресією проти України на території України було введено воєнний стан, у зв`язку із чим вважає такі аргументи поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент звернення до суду із цим позовом), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд констатує, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко розмежовувати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатись про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Відтак, суд констатує, що отримання позивачем листа від 05.07.2022 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, враховуючи, що між датою видачі довідки (01.11.2021), зверненням до відповідача та в подальшому до суду пройшов майже один рік.

Пропуск шестимісячного строку звернення до суду позивач пов`язував із воєнною агресією проти України, яка розпочалась 24.02.2022, а також періодом корона вірусної хвороби.

При цьому, Київський окружний адміністративний суд, починаючи з 24.02.2022 не припиняв своєї діяльності. Робота сайту «Судова влада України» була відновлена на початку квітня 2022 року, у цей же період, починаючи з 11.04.2022 в Київському окружному адміністративному суді проводились слухання справ, суд відновив звичайний режим роботи, хоча доступ до суду не обмежувався і до цієї дати. Транспортні сполучення також працювали, хоча і з певними обмеженнями. Відділення поштового зв`язку, на територіях, де не проводились бойові дії, також працювали за відповідним графіком. Суд також не припиняв прийняття кореспонденції засобами електронного зв`язку та через систему «Електронний суд».

При цьому, об`єктивно непереборних обставин, які заважали позивачеві реалізувати право на суд до 24.02.2022 зміст заяви та подані докази не містять, як і не містять доказів, які свідчать про неможливість звернутись до суду без зайвих зволікань одразу після припинення обставин, які не давали можливість це зробити у зв`язку з агресією проти України, у найкоротший строк, а також у зв`язку з запровадженим карантином. При цьому, що транспортні сполучення та робота суду, у тому числі й сайту, працюють у безперебійному режимі включно з 11.04.2022, у той час як цей позов поданий 24.10.2022.

Крім того жодних обґрунтувань неможливості звернутись до суду в межах шестимісячного строку звернення до суду з дня отримання відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 та не здійснення такого перерахунку, заява про поновлення строку звернення до суду не містить, а звернення позивача із заявою до відповідача та отримання відповіді не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

При цьому суд відхиляє повідомлені позивачем обставини із посиланням на статті 51, 55 Закону № 2262-ХІІ та частину другу статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки буквальний зміст вказаних норм пенсійного законодавства імперативно визначає, що саме перерахунок пенсії провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, а також те, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, а не строки звернення до суду.

При цьому, доказів того, що позивачеві була нарахована відповідачем сума пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 за № 2/3/1/5899 виготовленої Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, та не виплачена з вини відповідача позивачу, матеріали заяви не містять взагалі.

При цьому позивач не заперечує того факту, що на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 01.11.2021 за № 2/3/1/5899, починаючи з 01.04.2019 пенсія йому не нарахована відповідачем.

У зв`язку із цим суд відхиляє твердження позивача, що перебіг строку звернення до суду за захистом порушених прав та свобод слід розглядати строк, який не може обчислюватись раніше ніж липень 2022 року.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду із цим позовом, а повідомлені у заяві обставини пропуску цього строку суд не визнає поважними.

Так, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами; чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача чи іншого уповноваженого органу. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою. До того ж, за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Разом із тим, звернення позивача до відповідача та отримання ним відповіді від 05.07.2022 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, ураховуючи висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладені у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду зазначила, що «вважає за необхідне відступити від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження № К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.

До того ж Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема, здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.»

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Так, частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Заява про поновлення строку звернення до суду позивачем подана 09.11.2022. Зазначені в ній причини пропуску строку звернення до суду у взаємозв`язку із встановленими обставинами суд не визнає поважними, оскільки у позивача було достатньо необхідного часу на звернення до суду, починаючи з дня отримання нової довідки.

Доказів того, що позивач не міг реалізувати право на звернення до суду у межах шестимісячного строку у зв`язку із запровадженим на території України карантином та/або воєнним станом матеріали заяви не містять, як і не містять доказів того, що у зв`язку з воєнною агресією проти України позивач був позбавлений об`єктивної можливості звернутись до суду.

Інших обґрунтувань з відповідними доказами поважності пропуску вказаного строку заява не містить.

У силу вимог частини другої статті 123 Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позовна заява та заява про поновлення строку не містять належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

Відтак, суд доходить висновку, що позовна заява та заява про поновлення строку звернення до суду не містять поважних причин пропуску вказаного строку.

Згідно з резолютивною частиною ухвали про залишення позовної заяви без руху від 31.10.2022 позивача було попереджено судом, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Частиною п`ятою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки, про які зазначено в ухвалі від 31.10.2022 в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, а із позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду не встановлено достатніх підстав поважності його пропуску, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Шевченко А.В.