Справа № ЗВ/120/11/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 листопада 2022 р. Справа № ЗВ/120/11/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 57669807 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни від 07 вересня 2019 року.

Заява обґрунтована тим, що 10 лютого 2017 року між акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7884.02.00.2393.

07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. вчинено виконавчий напис № 1755, яким звернуто стягнення на транспортний засіб марки Ford, модель Focus, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_1 , колір - червоний, тип - загальний легковий хетчбек - В, об`єм двигуна -1596 куб см, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 09 лютого 2017 року сервісним центром 0541. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу запропоновано задовольнити вимогу публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" на загальну суму 361672,74 гривень.

14 листопада 2018 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Літвіновою М.В. відкрито виконавче провадження № 57669807 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1755, що вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С.

21 грудня 2021 року між акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого акціонерне товариство "КРЕДОБАНК" відступило товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право грошової вимоги за кредитним договором № 7884.02.00.2393 від 10 лютого 2017 року, укладеним між акціонерним товариством "КРЕДОБАНК" та ОСОБА_1 .

На підставі наведеного товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Вирішуючи питання щодо прийняття до розгляду поданої заяви, суд зважає на таке.

Обґрунтовуючи підсудність поданої заяви адміністративному суду, заявник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17.

Відповідно до змісту пунктів 36-38 цієї постанови дослівно: "36. … у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 181 КАС (статті 287 КАС у чинній редакції). 37. Отже нормами ЦПК та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. 38. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження та статті 264 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства".

Разом із тим 12 жовтня 2022 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову за результатами перегляду судових рішень у цивільній справі № 183/4196/21 за заявою Акціонерного товариства "Альфа-банк" про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, в якій викладено наступні міркування:

"Велика Палата Верховного Суду аналізувала питання заміни сторони у виконавчому провадженні при застосуванні процесуального законодавства, чинного до 15 грудня 2017 року.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 (провадження № 11-1172апп18) зроблено висновок, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди. Аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону № 1404-VIIІ та чинні до 15 грудня 2017 року статті 264 КАС України та 368 ЦПК України, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Від цього висновку Велика Палата Верховного Суду підстав для відступу не вбачає, оскільки він відповідає чинному на час розгляду спірного питання процесуальному законодавству.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким ЦПК України викладено в новій редакції.

З метою більш якісного урегулювання спірного питання 15 грудня 2017 року у ЦПК України було внесено зміни.

Згідно із частиною другою статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Як встановлено в частині першій статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, ураховуючи вимоги, закріплені в частині другій статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення "несудового" органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства".

Так, судом установлено, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції, визначеній Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно з пунктом 10 частиною першою розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд звертає увагу на тому, що редакція частини першої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла до 15 грудня 2017 року, передбачала, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Разом із тим відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (у чинній редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі.

Заявником подано заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, тобто, в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року, з огляду на що, на переконання суду, посилання заявника на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 є помилковими.

Відтак заяву про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, що подана після 15 грудня 2017 року, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Проте, визначаючись із тим, чи до належного суду звернувся заявник із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, суд враховує наступне.

У поданій заяві йдеться про те, що заявник у жовтні 2022 року звертався із подібною за змістом заявою до Вінницького міського суду Вінницької області, проте ухвалою цього суду від 19 жовтня 2022 року провадження у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача у виконавчому провадженні закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, що і зумовило звернення з такою заявою до адміністративного суду.

Відтак Вінницький міський суд Вінницької області, закриваючи провадження у справі за заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, застосував аналогію процесуального закону, пославшись при цьому на приписи пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, адже положення статті 442 Цивільного процесуального кодексу України не передбачають можливість закриття провадження за заявою з підстав її непідсудності цьому суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За приписами частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року у справі № 127/21590/22 набрала законної сили 04 листопада 2022 року, що відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України унеможливлює повторне звернення до такого суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (в тому числі із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні).

З огляду на існування юрисдикційного конфлікту, з метою забезпечення права заявника на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту доходжу висновку, що подану заяву про заміну сторони виконавчого провадження слід розглядати за правилами адміністративного судочинства лише тому, що заявнику має бути забезпечено доступ до правосуддя навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду такої заяви в належному (цивільному) судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю Вінницького міського суду Вінницької області.

Інститут юрисдикційного конфлікту застосований Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 травня 2020 року у справі № 826/24892/15, від 02 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19 та ряду інших.

За наведених вище мотивів заяву про заміну сторони виконавчого провадження у цьому випадку слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, адже після набрання законної сили ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2022 року у справі № 127/21590/22 заявник позбавлений можливості реалізувати право на звернення до належного суду із такою заявою.

Відтак, зважаючи на викладене, заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні слід призначити до розгляду.

Керуючись статтями 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Призначити заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про заміну стягувача у виконавчому провадженні до розгляду на 24 листопада 2022 року о 14:00 годині в залі судового засідання №2 Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович