Справа № 140/6206/22
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6206/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Ойл до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Голден Ойл (далі ТОВ Голден Ойл, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі Волинська митниця, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару №UA205140/2022/000106/2 від 12.08.2022, №UA205140/2022/000105/2 від 12.08.2022 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019594 та №UA205140/2022/019593.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті Волинською митницею у зв`язку з тим, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості містять розбіжності, внаслідок чого позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження числових складових митної вартості. Представник позивача вважає, що достатніх законних і обґрунтованих підстав вимагати у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості у відповідача не існувало, оскільки розбіжності щодо власника транспортних засобів згідно технічних паспортів та згідно інвойсів, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, платжіне доручення на загальну суму оплати за товар згідно договору, по якому продавалися три транспортних засоби, замість платіжного доручення на суму вартості однієї одиниці товару та одного інвойса не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, адже інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості. Відомості про власника товару не впливають на митну вартість, а тому не можуть розцінюватися як критерій ризиковості і підстав для сумнівів у вірності заявленої митної вартості товару. Крім того, згідно законодавства Польщі та Європейського Союзу при зміні власника транспортного засобу зміна технічного паспорту на транспортний засіб не є обов`язковою. На підтвердження оплати за транспортні засоби надано платіжне доручення, сума в якому відповідає вартості придбання трьох транспортних засобів відповідно до умов договору купівлі-продажу транспортних засобів від 06.07.2022.

Представник позивача вважає необґрунтованим посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару №UA205140/2022/000106/2 від 12.08.2022, №UA205140/2022/000105/2 від 12.08.2022 на митну декларацію №UA100060/22/143361 від 05.07.2022, як на підставу коригування митної вартості, оскільки в оскаржуваних рішеннях не вказано про товар, що пройшов митне оформлення за цією митною декларацією, не зазначено його технічний стан (новий чи б/у), рік виготовлення, країна придбання та інші відомості, що істотно можуть впливати на його вартість.

З наведених підстав представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару у поданих у вказаних цілях разом з митними деклараціями документах було встановлено ряд розбіжностей, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів. При цьому, митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності щодо зазначення власника транспортного засобу в технічному паспорті на транспортний засіб та невідповідність суми оплати за товари, оскільки платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих не можна ідентифікувати до даної поставки внаслідок того, що згідно інвойсів від 06.07.2022 №55/2022, №56/2022 транспортні засоби були придбані по ціні 10700 злотих. Крім того, вартість продажу аналогічних транспортних засобів на європейському ринку становить від 12610 EUR. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортних засобів, а тому декларанту запропоновано надати митниці додаткові документи на підтвердження митної вартості, однак декларант відмовився у наданні таких документів. Разом з тим, надав витяг із сайту www.otomoto.pl щодо ціни на оцінюваний товар, оголошення від 09.08.2022 про продаж ТЗ зроблено відправником товару вже після його продажу позивачу на підставі вищенаведених інвойсів.

Так, як позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість бути визначена за резервним методом на підставі цінової інформації, зазначеної у МД №UA100060/22/143361 від 05.07.2022.

З огляду на вищенаведене вважає, що рішення про коригування митної вартості від 12.08.2022 №UA205140/2022/000106/2, №UA205140/2022/000105/2 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, внаслідок чого просить відмовити у задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив представник позивача вважає, що відповідачем у відзиві не наведено об`єктивних підстав, які б доводили вірність прийнятих рішень про коригування митної вартості товару, а тому просить позов задовольнити у повному обсязі.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

06 липня 2022 року між ТОВ Голден Ойл (покупець) та іноземною компанією Firma Handlowo Uslugowa MAX-POL Patryk Pienkosz (продавець) було укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець продає, а покупець купує вказаний в п.1 цього договору транспортний засіб KOEGEL (1 шт), BODEX (2 шт), на умовах EXW Зелехов. Ціна за вказані транспортні засоби становить 28600,00 польських злотих.

На виконання вищенаведеного договору іноземна компанія Firma Handlowo Uslugowa MAX-POL Patryk Pienkosz поставила позивачу вантажні напівпричепи ВОDЕХ у кількості 2 шт. по ціні 10700,00 польських злотих за кожен.

11 серпня 2022 року для митного оформлення ввезеного на територію України вищевказаного товару декларант позивача подав митному органу митні декларації №UA205140/2022/056876, №UA205140/2022/056941.

Відповідно до МД №UA205140/2022/056876 задекларований наступний товар Напівпричіп для перевезення контейнерів, бувший у використанні - 1 шт.: - марка згідно з довідником: ВОDЕХ; - модель згідно з довідником: КIS 3B; - календарний рік виготовлення: 2013; - модельний рік виготовлення: 2013; - номер шасі: SU90333KHDSBU1009; - призначення - для перевезення вантажів по дорогах загального користування....

Відповідно до МД №UA205140/2022/056941 задекларований наступний товар Напівпричіп для перевезення контейнерів, бувший у використанні - 1 шт.: - марка згідно з довідником: ВОDЕХ; - модель згідно з довідником: КIS 3B; - календарний рік виготовлення: 2013; - модельний рік виготовлення: 2013; - номер шасі: SU90333KHDSBU1013; - призначення - для перевезення вантажів по дорогах загального користування....

Митну вартість даних товарів визначено декларантом за першим методом (ціною договору (контракту)), вказаною в інвойсах від 06.07.2022 №55/2022, №56/2022, з урахуванням вартості на транспортування товару на митну територію України.

Розрахована декларантом митна вартість визначена у сумі 11327,00 польських злотих, що еквівалентно 90327,15 грн по курсу валют НБУ на час розмитнення, а вартість товару визначена у сумі 10700,00 польських злотих за кожен транспортний засіб.

На підтвердження заявленої митної вартості до МД №UA205140/2022/056876 декларантом позивача додано наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 06.07.2022 №55/2022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 04.07.2019; банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення в іноземній валюті) №74 від 08.07.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуг №1100 від 11.08.2022; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 2175 від 09.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу транспортного засобу №б/н від 06.07.2022; договір про надання послуг митного брокера №1 від 06.04.2022; договір контракт про перевезення №31-03/2021 від 31.03.2021.

На підтвердження заявленої митної вартості до МД №UA205140/2022/056941 додано наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 06.07.2022 №56/2022; декларацію про походження товару №2174 від 09.08.2022; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 04.07.2019; банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення в іноземній валюті) №74 від 08.07.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуг №1100 від 11.08.2022; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 2174 від 09.08.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу транспортного засобу №б/н від 06.07.2022; договір про надання послуг митного брокера №1 від 06.04.2022; договір (контракт) про перевезення №31-03/2021 від 31.03.2021; копію митної декларації країни відправлення №22PL445010E2074528 від 08.08.2022.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту у даних випадках запропоновано подати такі документи: договір про перевезення №31-03/2021 від 31.03.2021; банківський платіжний документ, проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з порівняльним аналізом цін на оцінюваний товар на Європейському ринку.

На електронні повідомлення митниці позивач у листах від 12.08.2022 №18, №19 повідомив відповідача про те, що по митних деклараціях від 11.08.2022 №UA205140/2022/056876, №UA205140/2022/056941 були надані всі наявні станом на 12.08.2022 документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Додатково позивач надав митному органу витяг із сайту www.otomoto.pl щодо ціни на оцінюваний товар.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від №UA205140/2022/000106/2, №UA205140/2022/000105/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019594 та №UA205140/2022/019593.

Як зазначено у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

1) за МД №UA205140/2022/056876: транспортний засіб придбано на підставі інвойсу від 06.07.2022 №55/2022, згідно якого транспортний засіб було придбано за 10700 злотих, однак в технічному паспорті № НОМЕР_1 від 04.07.2019 в графі C.1.1 зазначений інший власник транспортного засобу - PKO LEASING SPOLKA AKCYJNA ODDZIAL W CEDRACH WIELKICH.; платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих, проте згідно інвойсу транспортний засіб було придбано за 10700 злотих. Дане платіжне доручення неможливо ідентифікувати до даної поставки.

2) за МД №UA205140/2022/056941 транспортний засіб придбано на підставі інвойсу від 06.07.2022 №56/2022, згідно якого транспортний засіб було придбано за 10700 злотих, однак в технічному паспорті № НОМЕР_2 від 04.07.2019 в графі C.1.1 зазначений інший власник транспортного засобу - PKO LEASING SPOLKA AKCYJNA ODDZIAL W CEDRACH WIELKICH. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу; платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих, проте згідно інвойсу транспортний засіб було придбано за 10700 злотих. Дане платіжне доручення неможливо ідентифікувати до даної поставки.

Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортних засобів.

У даній графі оскаржуваних рішень, крім того, зазначено, що вартість продажу аналогічних транспортних засобів на європейському ринку становить від 12610 EUR, а оголошення із сайту www.otomoto.pl щодо ціни на оцінюваний товар від 09.08.2022 про продаж ТЗ зроблено відправником Firma Handlowo Uslugowa MAX-POL Patryk Pienkosz вже після продажу ТОВ Голден Ойл по інвойсах від 06.07.2022 №55/2022, №56/2022.

В свою чергу декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, про що повідомив листами від 12.08.2022 №18, №19.

У спірних рішеннях також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації на товар на рівні 59377 злотих (12610 EUR) за МД №UA100060/22/143361 від 05.07.2022.

Відтак, у рішеннях про коригування митної вартості товарів від 12.08.2022 №UA205140/2022/000106/2, №UA205140/2022/000105/2 митну вартість товарів визначено на рівні 59377,00 злотих замість 11327,00 злотих.

Крім того, декларанта повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України.

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 МК України, про що свідчить митні декларації від 12.08.2022 №UA205140/2022/057289 та від 13.08.2022 №UА205140/2022/057298.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару та картками відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару напівпричепів для перевезення контейнерів BODEX - за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу транспортного засобу від 06.07.2022, інвойси від 06.07.2022 №55/2022, №56/2022, платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих, документи, що підтверджує вартість перевезення товару).

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаних вище товарів, оскільки подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, розбіжностей чи неповноти складових сум митної вартості митним органом не наведено.

Подані документи не містили розбіжностей, ознаки підробки документів відсутні, усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України) та ціни, що сплачена за товар (згідно інвойсів), у документах наявні, та піддаються обчисленню.

Разом з тим, підставою для витребовування додаткових документів на підтвердження числових значень складових митної вартості є наведені в оскаржуваних рішеннях розбіжності у поданих документах, однак такі розбіжності не впливають на числові складові митної вартості, заявленої декларантом.

Щодо наведених відповідачем розбіжностей суд зазначає наступне.

Відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу транспортного засобу від 06.07.2022, інвойсів від 06.07.2022 №55/2022, №56/2022 продавцем товару є іноземна компанія Firma Handlowo Uslugowa MAX-POL Patryk Pienkosz, а у технічних паспортах № DR/BAP 2858312 від 04.07.2019, № DR/BAP 2858316 від 04.07.2019 в графі C.1.1 зазначений інший власник транспортного засобу - PKO LEASING SPOLKA AKCYJNA ODDZIAL W CEDRACH WIELKICH. На думку митного органу, зазначені розбіжності свідчать про наявність ризиків заявлення до митного органу неправдивих відомостей стосовного умов придбання транспортних засобів.

Суд вважає такі твердження митного органу безпідставними, оскільки визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість, крім того продавець та власник товару згідно технічного паспорта не повинен бути однією і тією ж особою, оскільки в країнах ЄС відсутній обов`язок змінювати технічний паспорт транспортного засобу внаслідок продажу автомобіля.

Також суд вважає безпідставним твердження митниці в оскаржуваних рішеннях про те, що платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих неможливо ідентифікувати до даної поставки, оскільки поставка транспортних засобів напівпричепів для перевезення контейнерів ВОDЕХ здійснювалася відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу транспортного засобу від 06.07.2022, у пункті 3 якого визначено загальну вартість транспортних засобів у сумі 28600,00 польських злотих, а тому саме цим платіжним дорученням підтверджена оплата за товари, вказані у цьому договорі. При цьому, суд звертає увагу на те, що пунктами 1, 2 цього договору визначено перелік транспортних засобів, що підлягають продажу, зокрема вказано про продаж транспортних засобів KOEGEL (1 шт), ВОDЕХ (2 шт). Тобто, враховуючи вартість двох задекларованих напівпричепів ВОDЕХ у загальній сумі 21400,00 злотих (по 10700,00 злотих за кожен), можливо дійти висновку, що вартість напівпричепу KOEGEL становить 7200,00 злотих, поставка якого здійснювалася окремо, однак оплата відбулася за всі транспортні засоби, вказані у договорі. Відтак, на думку суду, платіжне доручення в іноземній валюті №74 від 08.07.2022 на суму 28600 злотих є належним доказом оплати, що підтверджує вартість придбання двох напівпричепів ВОDЕХ у сумі 10700,00 злотих за кожен.

Посилання на оголошення із сайту www.otomoto.pl щодо ціни на оцінюваний товар від 09.08.2022 про продаж ТЗ суд не бере до уваги, оскільки така інформація не визначає складові митної вартості.

Таким чином, твердження митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані декларантом документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання та перевезення оцінюваного товару підтверджена документально.

За таких обставин відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

З урахуванням наведеного висновку у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Разом з тим, у спірних рішеннях митний визначив митну вартість, посилаючись на цінову інформацію, наявну у МД №UA100060/22/143361 від 05.07.2022, відповідно до якої митну вартість визначено на рівні 59377 злотих (12610 EUR).

Суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за іншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію про ціну товару із МД №UA100060/22/143361 від 05.07.2022, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а керувався іншою інформацією про ціну товару. Така інформація не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення про коригування митної вартості товарів від 12.08.2022 №UA205140/2022/000106/2, №UA205140/2022/000105/2 є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому такі рішення підлягають скасуванню як протиправні. Як наслідок підлягають визнанню протиправними та скасуванню картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019594 та №UA205140/2022/019593.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 8681,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №227 від 25 серпня 2022 року, №235 від 27 вересня 2022 року.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 8681,47 грн.

Щодо судових витрат на правничу допомогу у сумі 24000,00 грн, які представник позивача просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, суд зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано копії наступних документів: договір про надання професійної правничої допомоги від 22 серпня 2022, укладений між адвокатом Чабаном Р.Л. та ТОВ Голден Ойл, додаток 1 від 22.08.2022 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 22.08.2022, довіреність від 22.08.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВЛ №961, а також до відповіді на відзив додав копію платіжного доручення №1069216 від 30.08.2022 на суму 24000,00 грн.

Зокрема, як слідує із додатку 1 від 22.08.2022 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 22.08.2022, вартість професійної правничої допомоги становить 24000,00 грн.

Представник відповідача не погодився у відзиві із заявленою до стягнення сумою правничих витрат, вважає її завищеною та необґрунтованою.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви та відповіді на відзив, зважаючи на сталу судову практику у справах цієї категорії), враховуючи заперечення представника відповідачів щодо стягнення таких витрат, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 12681,47 грн, з них: судовий збір в сумі 8681,47 грн; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 12 серпня 2022 року №UA205140/2022/000106/2, №UA205140/2022/000105/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/019594, №UA205140/2022/019593.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Голден Ойл (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 12, ) судові витрати у сумі 12681,47 грн (дванадцять тисяч шістсот вісімдесят одна гривня 47 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук