Справа № 160/17739/22
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 листопада 2022 року Справа 160/17739/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповдача-1: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 року (до відділення поштового зв`язку таку подано 01.11.2022 року) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповдача-1: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 08.06.2022 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Солдатова І.М. за ВП№67020400 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язати Відповідача 1 порушити виконавче провадження за виконавчим листом №160/5829/20 виданим 21.09.2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яка полягає у відсутності дій спрямованих на виконання судового рішення від 07.08.2020 року у справі №160/5829/20, винесенні незаконного рішення, відсутності перевірки достовірності даних, що повідомляються боржником та зобов`язати порушити виконавче провадження за виконавчим листом №160/5829/20 виданого 21.09.2020 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України ; Дніпропетровській області, які полягають у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №160/5829/20 та зобов`язати повідомити ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) дійсну інформацію про залишок невиплаченої пенсії із зазначенням доплат, надбавок, підвищень, перерахунків, індексацій пенсії за минулий період з червня 2018 року по вересень 2018 року;

- стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду у розмірі 23 208, 00 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (). на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду у розмірі 46 416, 00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 року у справі №160/5829/20 позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з червня 2018 року по вересень 2018 року включно. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити пенсію ОСОБА_1 за минулий період з червня 2018 року по вересень 2018 року з урахуванням доплат, надбавок, підвищень, перерахунків, індексацій. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 суми пенсії за один місяць. Присуджено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 840,80 грн. Позивачем задля примусового виконання рішення суду до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було подано виконавчий лист №160/5829/20 від 07.08.2020 року щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити пенсію ОСОБА_1 за минулий період з червня 2018 року по вересень 2018 року з урахуванням доплат, надбавок, підвищень, перерахунків, індексацій. Натомість, державним виконавцем Солдатовим І.М. складено постанову про закінчення виконавчого провадження №67020400 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом. В той же час, позивач жодних платежів від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на виконання рішення суду від 07.08.2020 року у справі №160/5829/20 взагалі не отримував. Таким чином, на думку позивача спірна постанова державного виконавця від 08.06.2022 року про закінчення виконавчого провадження є протиправною та безпідставною, та як така, що підлягає скасуванню.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 року зазначена вище справа розподілена та 09.11.2022 року передана судді Пруднику С.В.

Суддею встановлено, що адміністративний позов не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України з огляду на наступне.

Також, за результатами ознайомлення з даною позовною заявою судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, передбачених ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки норми зазначеної статті передбачають, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частиною другою статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вищевказаними нормами встановлено спеціальні строки звернення до суду з оскарженням рішення та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позивач в поданому адміністративному позові до суду просить скасувати постанову від 08.06.2022 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Солдатова І.М. за ВП№67020400 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язати відповідача-1 порушити виконавче провадження за виконавчим листом №160/5829/20 виданим 21.09.2020 року.

Разом з тим, із позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 01.11.2022 року (позов подано до відділення поштового зв`язку) тобто, із пропущенням десятиденного строку звернення до суду з позовом у категорії справ щодо оскарження дій, зокрема, державного виконавця.

У поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач посилається на введення на території України воєнного стану. Так, позивач стверджує, що побоюючись за своє життя та життя своїх близьких, з метою евакуації вимушено виїхав з міста постійного мешкання у АДРЕСА_2 . Саме на цю адресу у червні 2022 року надійшов лист з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із оскаржуваною постановою від 08.06.2022 року про закінчення виконавчого провадження (ВП) №67020400 (копію постанови разом з датою поштового відбитку 13.06.2022 на конверті додано до адміністративного позову). Особисто отримати цей лист мав можливість по прибуттю з евакуації лише у вересні 2022 року. Із дотриманням строку оскарження постанови ДВС від 08.06.2022 року згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», однак до тепер відповіді не надходило, намагання з позивачем зв`язатись відсутні. Працівники поштового відділення м. Дніпро роз`яснили, що пошту у тому числі і лист-скаргу позивача (штрих-код 140) співробітниками ДВС не отримано. Викладене підтверджується поштовим описом вкладення, фіскальним чеком, поштовою накладною № 140 від 08.09.2022 та роздруківкою перевірки статусу відслідковування відправлення № 140 від 12.10.2022 о 12:01 год., що додавались до адміністративного позову.

Дана заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, строк оскарження постанов державних виконавців, що встановлений ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, складає 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, до матеріалів справи позивачем долучено копію конверту із штрихкодовим ідентифікатором 497 із відтиском штемпелю Укрпошта від 13.06.2022 року, який надійшов від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Так, в даному конверті містилась постанова про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2022 року.

При цьому, при відстеженні трекінгу відправлення за №497 із сайту Укрпошта (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html) вбачається, що постанова по закінчення виконавчого провадження від 08.06.2022 року вручена особисто 15.06.2022 року.

Позивач не заперечує той факт, що саме на його адресу АДРЕСА_1 у червні 2022 року надійшов лист з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із оскаржуваною постановою від 08.06.2022 року про закінчення виконавчого провадження (ВП) №67020400. В той же час, через евакуацію з міста Дніпра, особисто отримати спірну постанову про закінчення виконавчого провадження мав можливість по прибуттю з евакуації лише у вересні 2022 року.

Натомість, відповідних доказів щодо отримання у вересні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2022 року, позивач до суду не надав.

Разом з тим, до суду з вказаним позовом позивач звернулася 01.11.2022 року (позов подано до відділення поштового зв`язку), про що свідчить відмітка штемпелю на поштовому конверті.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано поза межами десятиденного строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його дія подовжена.

Суди працюють у штатному режимі на виконання ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у постанові від 06.09.2022 у справі №420/16598/21 зауважив, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збоку у всіх абсолютно випадках. Поновлення строків це виняток, а війна загальна умова для всіх. Також в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а з приводу оцінки доводів щодо поважності причин пропущення процесуального строку для звернення до адміністративного суду з підстав запровадженого воєнного стану зазначив, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.

Дотримуючись вказаного підходу, суд дійшов висновку, що оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду.

Оскільки викладені в заяві доводи щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою, не підтверджені доказами щодо конкретних обставин і фактів, які їй об`єктивно перешкодили звернутися до суду протягом 10 днів, підстави для поновлення пропущеного строку не підтверджені.

Згідно із частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16, зокрема вказав, що позовна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена. Позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відтак, оцінивши обставини зазначені позивачем як підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд визнає їх неповажними.

Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовною заявою слід відмовити.

Тож, за приписами ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України установлено що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, позивачу слід надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із доказами на підтвердження таких обставин.

Також, суд зазначає, що частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною першою статі 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Вимоги до письмових доказів встановлені статтею 94 КАС України.

Так, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 року №144.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Однак позивачем, в порушення наведеним нормам права, для суду та для відповідачів у справі, у якості додатків до позовної заяви, додано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 по справі №2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 по справі №826/15414/17, від 11.02.2020 по справі №826/2935/14.

Суд зазначає, що оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення Згідно з оригіналом чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Такий правовий висновок викладено у п.20 постанови Верховного Суду від 08.05.2019 у справі №160/7887/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 81616942).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 10.02.2021 у справі № 826/15414/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 94840145) зазначив, що долучення до матеріалів справи світлокопій документів, як письмових доказів, які не є оригіналами та не є копіями, оскільки засвідченні з порушенням вимог КАС України, свідчить, що такі докази є належними та свідчить про порушення судом правил дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення.

У постанові від 30.11.2020 у справі №580/207/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 93217021) Верховний Суд зазначив, що важливою вимогою використання копії письмового доказу як достовірного та допустимого доказу у справі є її належне засвідчення та передчасне надсилання іншим учасникам справи.

Приписами КАС України визначено дві форми подання до суду письмових доказів: в паперовій формі (в оригіналі або в належним чином засвідченій копії) або в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Іншої форми подання до суду процесуальних документів (в тому чисті письмових доказів) чинними нормами КАС України не передбачено.

У цій справі Верховний Суд зауважив, що розгляд судами попередніх інстанцій справи на підставі документів, які не підписані електронним цифровим підписом та не містять будь-яких інших ознак належного засвідчення копій документів, свідчить про вирішення спору на підставі доказів, які не відповідають критеріям достовірності, що стало підставою для скасування судових рішень.

Крім того, правовий висновок про те, що долучення до позовної заяви копій документів, які не засвідчені в установленому порядку (зокрема, посвідчення, яке надає право на відповідні пільги), є підставою для залишення позовної заяви без руху викладено Верховним Судом в ухвалах від 25.03.2021 у справі №9901/89/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 95815537), від 12.01.2021 у справі №9901/11/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 94071104), від 01.10.2020 у справі №9901/313/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 91919620) та багатьох інших.

Відтак, позивачу слід подати до суду належним чином засвідчені додатки до позовної заяви для суду та для відповідачів.

Окрім того, пунктами 6-7 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративного позову всупереч вищенаведеної норми не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, про залишення адміністративного позову без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали (ч. 2 ст. 169 КАС України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними ОСОБА_1 підстави пропуску строку звернення до суду із позовною заявою.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповдача-1: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди- залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений разом із доказами на підтвердження таких обставин;

- позовної заяви із її копіями для вручення іншим учасникам справи в якій слід зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- належним чином засвідчені додатки до позовної заяви для суду та для відповідачів.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник