Справа № 280/10064/21
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2022 року

м. Київ

справа №280/10064/21

адміністративне провадження № К/990/29002/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Яковенка М.М.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1061-23 від 11.03.2019 на суму 11604,56 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-37214-13 від 14.09.2021 на суму 20558,86 грн.;

- зобов`язати відповідача привести у відповідність облікові дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника та дані інтегрованої картки платника податків позивача відповідно до висновків рішення суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-37214-13 від 14.09.2021 на суму 20558,86 грн; зобов`язано ГУ ДПС внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення інформації про суму боргу, яка визначена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-37214-13 від 14.09.2021.

24.10.2022 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС).

Частиною першою статті 13 КАС визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №280/10064/21 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом касаційного оскарження у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, пункту 6 частини шостої статті 12 КАС.

Відповідач у касаційній скарзі посилається на підпункти «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС та вказує на виняткове для нього значення цієї справи, оскільки вважає, що позивач повинен був сплачувати єдиний внесок незалежно від отримання доходу (прибутку) у розмірі, не меншому мінімального страхового внеску, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Однак, обставини, на які посилається ГУ ДПС, не свідчать про винятковість справи для відповідача й значний суспільний інтерес справи, не створюють для відповідача несприятливі наслідки в його правовому статусі, а стосуються виконання функцій, визначених законом.

Виключні обставини, передбачені підпунктами «а», «б», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС, ГУ ДПС не обґрунтовані.

Колегією суддів, призначеною для вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС, не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2022.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.М. Яковенко