Справа № 320/1919/19
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 320/1919/19

касаційне провадження № К/9901/33685/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області

на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року (головуючий суддя - Терлецька О.О.)

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року

(колегія суддів у складі: головуючий суддя - Безименна Н.В.; судді - Аліменко В.О., Кучма А.Ю.)

у справі № 320/1919/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Салді Сервіс»

до Головного управління ДПС у Київській області,

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області

про стягнення коштів,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Салді Сервіс» (далі - ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс», позивач, платник) звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області, відповідач, контролюючий орган), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі 941193,00 грн.

В обґрунтування позову платник зазначив, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі № 810/2742/17, яка набрала законної сили 15 лютого 2018 року, зобов`язано Головне управління ДФС у Київській області внести заяву ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193,00 грн відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Обраний позивачем спосіб захисту, як зобов`язання контролюючого органу внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, не призвели до ефективного відновлення права платника, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» бюджетне відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку з податку на додану вартість за листопад 2012 року у розмірі 941193,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що єдиним ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області (далі - ГУ ДКС України у Київській області) на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Головне управління ДПС у Київській області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує, що у зв`язку з відсутністю залишку невідшкодованого ПДВ на розрахунковому рахунку за декларацією з ПДВ за листопад 2012 року в сумі 941 193,00 грн заяву ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» про повернення суми бюджетного відшкодування не внесено до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ. Норми Податкового кодексу України та Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26, не передбачають бюджетного відшкодування у спосіб судового стягнення безпосередньо з Державного бюджету через ГУ ДКС України у Київській області.

Верховний Суд ухвалою від 20 січня 2020 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Київській області.

12 лютого 2020 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що оскаржувані судові рішення відповідають нормам матеріального та процесуального права, при цьому доводи касаційної скарги не спростовують правильності висновків судових інстанцій. Зазначив, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для бюджетного відшкодування безпосередньо з Державного бюджету України через ГУ ДКС у Київській області за рішенням суду спростовується висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15.

Верховний Суд, переглянувши рішення попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких мотивів.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 20 грудня 2012 року ТОВ «Торговий дім «Салді Сервіс» було подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2012 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193,00 грн, проте сума бюджетного відшкодування не надійшла на рахунок позивача.

ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на додану вартість за грудень 2012 року.

За результатами проведення вказаної перевірки податковим органом складено Акт від 21 січня 2013 року №7/15-03/35997828 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 12 лютого 2013 року №, яким ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 941193,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 235298,30 грн.

Назване податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в судовому порядку. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, яка набрала законної сили 25 травня 2015 року відповідно до ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12 лютого 2013 року№.

Після набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 податковий орган зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів направити органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства протягом п`яти робочих днів зобов`язаний був перерахувати дану суму бюджетного відшкодування позивачу.

У встановлений законом строк податковий орган не направив органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства у встановлений строк не перерахував дану суму бюджетного відшкодування позивачу

01 серпня 2017 року ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про зобов`язання суб`єкта владних повноважень внести заяву ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» про повернення бюджетного відшкодування у розмірі 941 193,00 грн відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі №810/2742/17, яка набрала законної сили 15 лютого 2018 року, зобов`язано Головне управління ДФС у Київській області внести заяву ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» про повернення суми бюджетного відшкодування відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

10 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57400616 з виконання виконавчого листа № 810/2742/17, виданого 07 березня 2018 року, про зобов`язання ГУ ДФС у Київській області внести заяву ТОВ «Торговий дім "САЛДІ СЕРВІС" про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 941 193,00 грн відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

14 січня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 57400616 з виконання виконавчого листа № 810/2742/17, виданого 07 березня 2018 року.

За фактом, скоєння посадовими особами ГУ ДФС у Київській області кримінального правопорушення, яке полягає у невиконанні рішення суду, 14 січня 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною до Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції України направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ГУ ДФС у Київській області.

Оскільки погашення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість перед ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» не здійснено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що право позивача на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість є порушеним, має тривалий характер, тому єдиним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача є стягнення заборгованості із відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Київській області.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті. До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За правилами підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом. (пункт 200.10 статті 200 Податкового кодексу України ).

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України установлено, що контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

За змістом пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Аналіз вказаних норм свідчить, що в разі виконання платником податку наведених вище вимог Податкового кодексу України та підтвердження достовірності нарахованих сум бюджетного відшкодування орган державної податкової служби у п`ятиденний строк зобов`язаний подати органу казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Право на отримання відповідних сум бюджетного відшкодування ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що погашення заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість перед ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» відповідачем здійснено не було.

Судова колегія не приймає доводи касаційної скарги, що з 01 січня 2017 року в Україні на законодавчому рівні запроваджено систему автоматичного відшкодування податку на додану вартість з використанням даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, з огляду на те, що бездіяльність контролюючого органу щодо непогашення заборгованості перед ТОВ «Торговий дім «САЛДІ СЕРВІС» розпочалася ще до набрання чинності Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, й затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та має тривалий характер.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15 звернуто увагу, що «відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу таке залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler V. Italy, заява № 33202, § 100)). За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)). ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку , так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації податку на додану вартість у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40). Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам

Ураховуючи викладене та з огляду на те, що такий спосіб захисту як зобов`язання контролюючого органу внести заяву про повернення суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призвів до ефективного відновлення права платника податків, суди попередніх інстанцій, застосувавши вказані норми та врахувавши правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15, дійшли правильного висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є стягнення з Державного бюджету України через орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на користь позивача заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ГУ ДПС у Київській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Гончарова

І. Я. Олендер

С. С. Пасічник