Справа № 520/374/22
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 листопада 2022 року справа № 520/374/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Григоров Д.В.

при секретарі судового засідання Сабельнік Б.В.,

за участю:

представника позивача - Вершигора О.В.,

представника відповідача - Пивоваров О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул. Промислова, буд. 1,с. Васищеве,Харківський район, Харківська область,62495, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними та скасування постанов, в якому просило суд:

- визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу № 014 від 02 серпня 2021 р.;

- визнати протиправною і скасувати постанову про накладення штрафу № 015 від 02 серпня 2021 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані постанови, які винесені на підставі акту від 20 липня 2021 року №05-03/0391, протоколу про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №26 від 20.07.2021р. та протоколу про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №27 від 20.07.2021р., незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки не містять доказів введення в обіг спірної продукції позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2022 відкрито спрощене провадження у справі.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022р. № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Відповідачем до суду 21.02.2022р. надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості. Серед іншого зазначив, що перевірку у даній справі було проведено на підставі належного наказу, який видано через отримання інформації про порушення законодавства з боку позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві, посилаючись на зміст обґрунтувань, викладених у позові та додаткових письмових поясненнях. На питання суду пояснив, що позивач придбав продукцію, щодо якої проводилася перевірка безпосередньо в Китайській Народній Республіці (КНР) без наміру продавати чи іншим чином передавати третім особам та ці предмети використовувались у виробничому процесі підприємства позивача. З огляду на це відповідач, на думку позивача, неправомірно встановив порушення, яке стосувалося уведення товарів на ринок та, відповідно, неправомірно застосував штрафні санкції.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на правову позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що у період з 15.07.2021р. по 20.07.2021р. на підставі наказу ГУ Держпраці у Харківській області від 14.07.2021р. №835 та направлення на проведення перевірки від 14.07.2021р. №05/03-1080 посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області було проведено позапланову перевірку характеристик продукції на ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА".

Перевірку призначено на підставі інформації, наданої Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області згідно листа від 09.06.2021р. № 07-20-15-10/3886, яким відповідача повідомлено про порушення вимог законодавства щодо якості нехарчової продукції з боку позивача та, зокрема, вказано, що при перевірці ФОП ОСОБА_1 було виявлено невідповідність технічним регламентам та відсутність інструкції з експлуатації українською мовою на домкрати гідравлічні торгівельної марки "ARMER", модель ARM 20F, артикул 7, Н190/350, вантажопідйомність 20т та домкрат пляшковий червоний, торгівельної марки "Дорожня картка", модель JNS-20, артикул , які, як вказало ГУ Держпраці в Івано-Франківській області, згідно видаткових накладних було придбано ФОП ОСОБА_1 у позивача.

Посадовими особами позивача посадові особи ГУ Держпраці у Харківській області були допущені до проведення перевірки, а відтак підстави її проведення, зокрема, наявність інформації про постачання товару (вищевказаних домкратів) на адресу ФОП ОСОБА_1 та повернення ним цих домкратів позивачу згідно вимог Управління Держпраці в Івано-Франківській області позивачем під сумнів не ставилися, вище вказаний наказ про проведення перевірки в межах цієї справи не оскаржується.

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача було складено Акт перевірки характеристик продукції від 20.07.2021р. № 05-03/0391 з детальним описом порушень вимог законодавства, виявлених під час перевірки, яким, серед іншого, встановлено, що продукція ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА": домкрат гідравлічний низький, торгівельної марки "ARMER", модель ARM 20F, артикул 7, Н190/350, вантажопідйомність 20т не відповідає вимогам п.23 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого поставою КМУ від 30.01.2013 №62 та п.п."а" п.1 ч.2 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (на продукції до введення її в обіг не нанесено безпосередньо біля найменування виробника або його уповноваженого представника знак відповідності технічним регламентам з використанням того ж способу нанесення);

домкрат пляшковий червоний, торгівельної марки "Дорожня картка", модель JNS-20, артикул не відповідає вимогам п.49, п.53 додатку 1, п. 18 додатку 4 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого поставою КМУ від 30.01.2013 р. №62 (на продукції нанесено маркування, яке містить мінімальні дані, тип, суттєві для безпечного застосування машини, які наведені не українською мовою, відсутнє маркування, яке містить місцезнаходження виробника, відсутнє маркування року вироблення, тобто рік, у якому виробничий процес завершено, інструкція до піднімального приладдя не містить звіт про випробування з деталізацією статичних і динамічних випробувань, проведених виробником або його уповноваженим представником, або на їх замовлення).

Акт перевірки було підписано уповноваженою особою позивача без заперечень. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач погоджується з виявленими порушеннями технічного регламенту стосовно перевіреної продукції (домкратів) та відсутністю інструкції з експлуатації українською мовою та самостійно усунув вказані недоліки на вимогу відповідача.

Таким чином, за результатами позапланової перевірки характеристик продукції, в порядку досягнення мети усунення виявлених порушень, було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.07.2021р. №05-03/177 та №05-03/178, якими до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, термін виконання до 16.08.2021р. та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 26.07.2021р. №05-03/179, яким до позивача було застосовано обмежувальний (корегувальний) захід - обмеження надання продукції на ринку до приведення продукції у відповідність до встановлених вимог та тимчасова заборона надання продукції на ринку, термін виконання до 16.08.2021р.

Вказані рішення в подальшому було скасовано відповідачем в зв`язку із виконанням позивачем приписів, наданих ГУ Держпраці в Харківській області щодо усунення невідповідності Технічному регламенту. В даній справі зазначені рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не оскаржуються.

Також 20.07.2021р. посадовими особами ГУ Держпраці у Харківській області було складено протоколи №026 та №027 про виявлене(і) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", згідно яких встановлено, що позивач вводить в обіг продукцію (домкрати, згадані вище в рішенні суду) з урахуванням встановлених актом перевірки від 20.07.2021р. № 05-03/0391 порушень (а.с. 192,193). Вказані протоколи було надано для ознайомлення посадовим особам позивача, про що на них вчинено відповідний напис.

Згідно зазначених протоколів вказано про введення позивачем в обіг продукції (вищезазначених домкратів), з порушеннями, які зафіксовано Актом перевірки від 20.07.2022р. № 05-03/0391, чим порушено вимоги п. 2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а також п. 49, п. 53 додатку 1, п. 18 додатку 4 Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою КМУ від 30.01.2013р. № 62.

02.08.2021р. ГУ Держпраці у Харківській області на підставі зазначених вище Акту перевірки та протоколів було прийнято постанови про накладення штрафу №014 та №015, якими накладено штраф на ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів, відповідно, в зв`язку з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам.

З огляду на те, що ТОВ "ТПК "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанов не сплатило штраф у загальному розмірі 102000 грн, відповідач у цій справі звернувся з позовом до суду в межах справи №520/19783/21 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 р. в зазначеній справі з ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" стягнуто штраф на користь Державного бюджету України згідно постанов про накладення штрафу від 02.08.2021 №014 та № 015 за порушення вимог, передбачених Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн. відповідно, а загалом 102 000 грн. Зазначене рішення суду на даний час не набрало законної сили, в зв`язку із поданням на нього позивачем апеляційної скарги.

Доводи позовної заяви зведено позивачем до того, що він не здійснював розповсюдження товарів, які фігурували в Акті перевірки характеристик продукції від 20.07.2021р. № 05-03/0391 та протоколах від 20.07.2021р. №026 та №027 про виявлене(і) порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", не вводив їх в обіг, а, натомість вказані домкрати, придбані позивачем у КНР, використовувались ним для власних потреб, а саме: обслуговування автотранспорту, який є у користуванні позивача. Факт продажу вказаних товарів іншим особам позивач заперечує, виявлені недоліки товарів були позивачем добровільно усунуті на вимогу відповідача.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закон України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» .

Згідно положень частини п`ятої статті 8 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію.

Такому обов`язку суб`єкта господарювання кореспондує закріплене у пункті 3 частини першої статті 15 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» право посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів.

Види заходів ринкового нагляду визначені статтею 22 вищевказаного Закону, за змістом частини першої якої такими заходами є, зокрема: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: обмеження надання продукції на ринку; заборону надання продукції на ринку; контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (пункт 1, підпункти а), б) пункту 2, пункт 3 частини першої цієї статті).

Частиною сьомою статті 23 Закону України «Про державний ринковий контроль нехарчової продукції» встановлено, що під час невиїзної перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: 1) декларація про відповідність; 2) супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); 3) загальний опис продукції та схема (креслення) конструкції виробу, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; 4) документи щодо системи якості чи системи управління якістю; 5) висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; 6) документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); 7) документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; 8) повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, органами доходів і зборів, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 9) інші документи та матеріали, звернення, одержані органами ринкового нагляду відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб`єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб`єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб`єкт господарювання поставив зазначену продукцію (частина дванадцята статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).

За приписами пункту 1 частини першої, частини другої статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів.

Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;

2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені:

а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції;

б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті: за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути змінені чи скасовані відповідними органами ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлень суб`єктів господарювання про виконання ними рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та/або за результатами перевірок стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень, проведених відповідно до статті 34 цього Закону. Зазначені рішення також можуть бути змінені за результатами розгляду органами ринкового нагляду клопотань, пояснень, заперечень та інформації, наданих суб`єктами господарювання відповідно до частин десятої і п`ятнадцятої цієї статті.

Пунктом 2 частини другої та пунктом 2 частини четвертої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», на підставі яких позивача було притягнуто до відповідальності, передбачено таке.

До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі: введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону) - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законодавче визначення термінів «введення в обіг», «надання на ринку», «розповсюдження», «розповсюджувач» наведено у статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Так, за приписами вищевказаної правової норми наведені у ній терміни вживаються в такому значенні:

введення в обіг - надання продукції на ринку України в перший раз;

надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання чи використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності;

розповсюдження - надання продукції на ринку України після введення її в обіг;

розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України;

імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни.

Значення термінів «ланцюг постачання продукції» та «постачання продукції» розкрито у статті 1 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», за змістом якої:

ланцюг постачання продукції - послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечують постачання продукції від виробника до споживача (користувача);

постачання продукції - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Окрім цього, за змістом частини п`ятої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, перераховуються до Державного бюджету України. Рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою. Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Диспозиція норми пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає можливість накладення штрафної санкції виключно до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

При цьому, у розумінні статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», введенням в обіг вважається надання продукції на ринку України в перший раз, тобто, зокрема, внаслідок платного постачання продукції на підставі, в тому числі, договорів купівлі-продажу, поставки тощо, які передбачають передачу права власності на такі товари для розповсюдження на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.

Для цілей же Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», як це передбачено частиною сьомою статті 8 цього Закону, особою, що ввела продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду.

У справі, яка розглядається, встановлено, що згідно Видаткової накладної № ХВ-3641 від 22.12.2020р. та Видаткової накладної № ХВ 3100 від 04.11.2020р. позивачем на адресу ФОП ОСОБА_2 було поставлено домкрат 20т. гідравлічний низький Н 190/350 ARMER та домкрат пляшковий червоний 20т. JNS 20 Н=230/240 ДК. В подальшому, згідно накладних на повернення товару від 29.05.2021р. № 0186995 та від 01.06.2021р. №0194811 вказані домкрати було повернуто ФОП ОСОБА_1 позивачу в зв`язку з виконанням останнім рішень уповноваженого органу Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.05.2021р.

Копії вказаних накладних, засвідчених належним чином, долучено до матеріалів справи. Про факт повернення продукції саме на виконання рішень уповноваженого органу свідчить копія листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 09.06.2021р. № 07-20/15-10/3886 (а.с.180).

Крім того, судом встановлено, що позивачем було складено митні декларації UA 807210/2021/000973, UA 807210/2021/002091(форма МД-2), які містять загальні відомості про характер поставки домкрата модель JNS-20 та домкрата гідравлічного «ARMER», модель ARM-20F, реквізити контрагентів, відомості про декларанта. За даними митними деклараціями, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 210, 211) встановлено, що позивач придбав зазначені домкрати в КНР у нерезидента HAIYAN JIAYE MASHINERY TOOLS CO. LTD. Дана обставина сторонами не заперечується.

В зв`язку із цим суд зазначає, що санкції за порушення застосовано до позивача було застосовано на підставі пункту 2 частини другої статті 44 Закону № 2735-VI, як до особи, яка вважається такою, що ввела продукцію в обіг.

Як зазначалося вище, у статті 1 Закону України від 15.01.2015 № 124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» визначено, що введення в обіг - це надання продукції на ринку України в перший раз; імпортер - будь-яка фізична чи юридична особа - резидент України, яка вводить в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку .

Суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на вимогу органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) будь-який суб`єкт господарювання, який поставив їм відповідну продукцію; 2) будь-який суб`єкт господарювання, якому вони поставили відповідну продукцію (частина п`ята статті 8 Закону № 2735-VI).

У разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію (частина сьома цієї статті).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що розповсюджувач може бути визнаний особою, що ввела продукцію в обіг лише у випадку ненадання ним документації, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому цю продукцію, а отже, неможливості ідентифікації органом ринкового нагляду такої особи, а у випадку надання розповсюджувачем інформації щодо виробника або особи, яка поставила йому продукцію, орган ринкового нагляду зобов`язаний вжити заходів щодо перевірки такої інформації з метою ідентифікації цієї особи.

Подібна правова позиція сформована Верховним Судом в Постанові від 13.04.2022р. у справі № 1440/2024/18.

Проте, за змістом наведених норм вбачається, що поняття розповсюджувач та імпортер є відмінними та звільнення від відповідальності в даному випадку настає лише для розповсюджувача продукції за обставин встановлення її виробника. В даній справі позивач є імпортером продукції, тобто особою резидентом України, яка ввела в обіг на ринку України продукцію походженням з іншої країни, а отже, несе відповідальність за невідповідність продукції вимогам законодавства.

Доводи позивача про те, що він не здійснював продаж або інше відчуження продукції (домкратів) іншим особам, у тому числі і ФОП ОСОБА_1 , в якого їх було виявлено органами Держпраці у Івано-Франківській області, суд до уваги не бере, оскільки їх спростовано переліченими вище копіями первинних документів.

Недоліки цих документів, про які вказує позивач, зокрема, відсутність особистого підпису ФОП ОСОБА_1 , не спотворюють їх зміст та форму.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (згідно із Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року, до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 року в наступній редакції - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (надалі за текстом - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, за правовою конструкцією наведеної вище норми, яка містить сполучники «чи» та «або» слід дійти висновку, що первинні документи мають містити особистий чи електронний підпис або інші дані, що ідентифікують особу, а відтак відсутність особистого підпису не спричиняє недійсність таких документів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даній справі відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, в повній мірі належними та допустимими доказами доведено законність та обгрунтованість оскаржуваних рішень (постанов).

Суд зазначає, що вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (вул. Промислова, буд. 1,с. Васищеве, Харківський район, Харківська область,62495, ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2022р.

Головуючий суддя Д.В. Григоров