Справа № 420/9557/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9557/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, пр.-т Перемоги, 14) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 317752 від 23.06.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 12 липня 2022 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, пр.-т Перемоги, 14) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 317752 від 23.06.2022 року.

Також, разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію оскаржуваної постанови.

Ухвалою від 14 липня 2022 року вказану заяву повернуто заявнику без розгляду.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 23.06.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області винесено Постанову № 317752 щодо стягнення з ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» адміністративного-господарського штрафу в сумі 17000 грн. на підставі Акту № 326018 від 17.02.2022 року.

У позовній заяві позивач посилається на п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, яким встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена неправомірно, оскільки порушення було виявлено 17.02.2022 року, про що свідчить Акт № 326018, а справа про порушення була розглянута 23.06.2022 року, тобто після спливу встановленого Порядком строку.

Також, позивач звернув увагу на пояснювальну записку водія транспортного засобу ОСОБА_1 17.02.2022 року, відповідно до якої працівниками Укртрансбезпеки жодної перевірки не проводилось.

Позивач зазначив, що на підтвердження даного факту вказує відсутність в Акті № 326018 від 17.02.2022 року зазначення ПІБ водія, лише зазначено, що водій не надав документ для перевірки та відсутність підпису і ПІБ другого співробітника Укртрансбезпеки, який проводив перевірку.

Ухвалою від 15 липня 2022 року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Також цією ухвалою зобов`язано Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області надати суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документи, на підставі яких її було прийнято.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву та витребувані копії документів, до суду не надійшли.

Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року зобов`язано Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області надати суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документи, на підставі яких її було прийнято та зупинено провадження у справі до одержання витребуваних доказів.

На виконання вказаної ухвали відповідач подав до суду клопотання (Вхід. № 33756/22 від 31.10.2022 року), в якому надав витребувані судом документи та просив поновити провадження у справі.

Також до суду від позивача надійшло клопотання (Вхід. № ЕП/32771/22 від 07.11.2022 року) про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 15 листопада 2022 року судом задоволено клопотання сторін та поновлено провадження у справі зі стадії, на якій його було зупинено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази та заперечення, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» має ідентифікаційний код юридичної особи 05523553, а також дату та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21.04.2021, 002076821.

Основним видом економічної діяльності є 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

Суд встановив, що разом з клопотанням про поновлення провадження у справі відповідач надав суду належним чином засвідчену копію оскаржуваної постанови та документи, на підставі яких її було прийнято, а саме: Акт № 326018 від 17.02.2022 року, Поліс №АТ/1852119, Тимчасовий реєстраційний талон ХХР №006780, розклад руху автобусів на маршруті № 223, фото транспортного засобу та оскаржувана Постанова.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було складено Акт № 326018 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 17.02.2022 року.

З акту вбачається, що перевірка проводилась на підставі направлення від 14.02.2022 року № 014455.

Дослідивши вказаний Акт суд встановив, що його було складено посадовою особою старшим Державним інспектором відділу Державного контролю у місті Кривий Ріг на зупинці мкрн. 3 (східний) маршруту № 223.

Зі змісту вказаного Акту вбачається, що було проведено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1 . Наведена інформація підтверджується фотографією транспортного засобу.

У рядку «Під час перевірки виявлено порушення» зазначено, що водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії уповноваженій на те посадовій особі, чим порушив вимоги п. 147 постанови 176 від 18.02.1997 року. Також зазначено, що при перевезенні пасажирів відсутні на момент перевірки документи, визначені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуально-контрольна книга водія, квитково-касовий лист, реєстраційні документи на транспортний засіб, страховий поліс на пасажирів.

В Акті зазначені ініціали, прізвище та підпис посадової особи, що провела перевірку, в Акті відсутня інформація щодо ініціалів та прізвища водія, та зазначено, що водій з актом ознайомлений, від підпису відмовився.

В акті не зазначено прізвище водія, а у графі «документ, що посвідчує особу водія» зазначено, що водій не надав документ для перевірки.

У позовній заяві позивач зазначив, що водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 .

До позовної заяви позивач додав доповідну записку водія ОСОБА_1 08.07.2022 року на ім`я Заступника генерального директора ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС», де водій вказав, що складений акт задокументований фіктивно, тому що 17.02.2022 року жодної перевірки не відбувалося, тим самим акт складений некоректно.

Суд встановив, що за результатами перевірки, Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки прийнято постанову № 317752 про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.06.2022 року в розмірі 17000 грн., яка винесена на підставі Акту № 326018 від 17.02.2022 року відповідальність, за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт».

Частиною першою ст. 39 Закон України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Частиною другою цієї статті встановлені документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до Акта № 326018 від 17.02.2022 року встановлено, що при перевезенні пасажирів відсутні на момент перевірки документи, визначені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуально-контрольна книга водія, квитково-касовий лист, реєстраційні документи на транспортний засіб, страховий поліс на пасажирів, а також водій не надав посвідчення водія відповідної категорії.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачені види відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», в редакції, яка діяла на час здійснення перевірки, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, як зазначено в частині 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, в тому числі за перевезення пасажирів без наявності встановлених абз.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», є автомобільний перевізник.

Суд встановив, що Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області винесено Постанову № 317752 про стягнення з ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС» адміністративного-господарського штрафу в сумі 17000 грн. на підставі Акту № 326018 від 17.02.2022 року.

Позивач оскаржує Постанову № 317752 з підстав того, що у порушення п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, справа про порушення була розглянута лише 23.06.2022 року, після спливу 4-х місяців з дати проведення перевірки, та фактично перевірка не була проведена, що підтверджено доповідної запискою водія ОСОБА_1 та на підтвердження даного факту вказує відсутність в Акті зазначення ПІБ водія і лише зазначено, що водій не надав документ для перевірки та відсутність ПІБ другого співробітника Укртрансбезпеки, який проводив перевірку.

Надаючи оцінку таким доводам, суд виходить із застосування норм матеріального права таким чином.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі Порядок).

Відповідно до п.1 цього Порядку, цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 16 Порядку, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Тому, суд відхиляє доводи позивача щодо відсутності ПІБ другого співробітника, який проводив перевірку як підставу для визнання протиправним оскаржуваної постанови, оскільки Порядком передбачено право уповноваженого органу проводити перевірку однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Відповідно до п. 21 Порядку, у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (п. 22 Порядку).

Суд критично відноситься до посилань позивача, що фактично 17 лютого 2022 року не була проведена рейдова перевірка, оскільки матеріалами справи підтверджено, що все ж таки така перевірка була проведена. Суд враховує, що відповідачем на вимогу суду надано не лише копію акту, але й фотокопії документів, що належать позивачу та фотофіксацію маршрутного мікроавтобусу, які відповідач міг отримати лише під час рейдової перевірки.

За наявністю наданих відповідачем доказів, суд вважає, що доповідна записка ОСОБА_1 на ім`я Заступника генерального директора ТОВ «ПІВНІЧ ТРАНС», де водій вказав, що складений акт задокументований фіктивно, тому що 17.02.2022 року жодної перевірки не відбувалося, тим самим акт складений некоректно, є недостатнім доказом на підтвердження факту відсутності дій з рейдової перевірки 17 лютого 2022 року.

Також відхиляються судом доводи позивача, що порушення положення пункту 25 Порядку є підставою для визнання протиправним оскаржуваної постанови, з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 25 Порядку, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За змістом частини першої статті 238, частини першої статті 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф.

Відповідно до частин першої, другої статті 241 ГК України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно із частиною першою статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави суду дійти висновку про те, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт в територіальному органі Укртрансбезпеки повинна бути розглянута не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (абзац перший пункту 25 Порядку №1567).

Разом з тим, за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону №2344-ІІІ є адміністративно-господарським штрафом (як вид адміністративно-господарської санкції), а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених частиною першою статті 250 ГК України (тобто, протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом).

Дійсно оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято із порушенням приписів абзацу першого пункту 25 Порядку №1567 в частині строку розгляду справи.

В той же час, вказану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу було прийнято з дотриманням строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених частиною першою статті 250 ГК України.

При вирішенні даного спору суд враховує, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022 (затвердженим Законом України від 14.03.2022 №2119-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 №259/2022 (затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Тобто розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відносно позивача в межах строку, визначеного п. 25 Порядку №1567, не відбувся з об`єктивних причин, у зв`язку з військовою агресією та введенням в Україні воєнного стану.

Також суд враховує, що позивачем не оскаржено постанову по суті виявлених порушень. Позивачем не надано докази, що документи, відсутність яких зафіксовано актом перевірки № 326018, фактично були та є у наявності.

Суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

В той же час, за конкретними обставинами у цій справі, позивачем не наведено доводів того, що допущене порушення процедури розгляду справи безпосередньо вплинуло на зміст прийнятої оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом обставини та факти, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 317752 від 23.06.2022 року є безпідставними та не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (, місцезнаходження: 65025, м. Одеса, 21 км. Старокиївської дороги) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, пр.-т Перемоги, 14) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу № 317752 від 23.06.2022 року,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуваннямп.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.