Справа № 200/3831/22
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Справа№200/3831/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (; місцезнаходження:33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) з вимогами:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 23.06.2022 № 04;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 з 18.06.2022, зарахувавши до: пільгового стажу роботи за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 з 06.01.1993 по 05.05.1994, з 22.05.1995 по 18.09.1995, з 18.08.2003 по 19.02.2007, з 27.02.2007 по 15.07.2008, з 01.09.2008 по 15.12.2008, з 16.12.2008 по 15.02.2010, з 01.03.2010 по 22.07.2012, з 25.09.2018 по 18.06.2022; страхового стажу роботи періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 з 27.12.1989 по 27.09.1990, з 16.11.1990 по 12.09.1992, з 06.01.1993 по 05.05.1994, з 19.07.1994 по 14.11.1994, з 28.11.1994 по 26.04.1995, з 12.10.1995 по 30.01.1996, з 07.11.1997 по 15.04.1998, з 27.10.1998 по 31.09.1999, з 14.06.1999 по 02.07.1999, з 15.10.1999 по 15.04.2000, з 15.08.2001 по 12.11.2002, з 18.08.2003 по 19.02.2007, з 27.02.2007 по 15.07.2008, з 01.09.2008 по 15.12.2008, з 16.12.2008 по 15.02.2010, з 01.03.2010 по 22.07.2012, з 23.01.2015 по 17.01.2016, з 25.09.2018 по 18.06.2022 та порахувати його страховий стаж роботи відповідно до абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач вважає рішення відповідача протиправним, оскільки він надав усі необхідні відповідачу документи, що підтверджують його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.07.2022 відкрито провадження, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні (ст. 263 КАС України). Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача адресовані до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині зобов`язання призначити пенсію та зарахувати до пільгового та страхового стажу спірних періодів роботи не підлягають задоволенню, оскільки питання щодо призначення пенсії вирішувалося за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, а не відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Також вказував, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, до суду надав відзив, де зазначає, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказано, що уточнюючу довідку для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивачем органам Пенсійного фонду України надано не було. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності у Відокремленому підрозділі Шахта 1-3 Новоградівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 по 31.12.2010 та не враховано до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі Шахта Україна ДП Селидіввугілля згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 від 20.06.2022, оскільки за вище вказаний період не підтверджена сплата страхових внесків. Таким чином, враховуючи положення статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 18.06.2022 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії на підставі п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, з урахуванням принципу екстериторіальності, розглянуто заяву ОСОБА_1 від 18.06.2022 щодо призначення пенсії за віком.

За наслідками розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення № 04 від 23.06.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у заявника. Вказано, що страховий стаж особи становить 18 років 4 місяці 25 днів. Пільговий стаж особи за Списком № 1 становить - 0 років 8 місяців 7 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності у Відокремленому підрозділі Шахта 1-3 Новоградівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 по 31.12.2010 та не враховано до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі Шахта Україна ДП Селидіввугілля згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 від 20.06.2022, оскільки за вище вказаний період непідтверджена сплата страхових внесків.

У зв`язку з наведеним, відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 :

Запис №1-3 з 27.12.1989 позивач прийнятий у Донецьке СУ «Коксохімтепломонтаж» на дільницю вогнетривником 2го розряду та 27.09.1990 звільнений в зв`язку із призовом до Радянської армії.

Запис № 4 з 16.11.1990 по 12.09.1992 позивач проходив службу в армії.

Запис № 5-6 з 06.01.1993 року позивач прийнятий учнем гірника підземного та направлений на дільницю по ремонту гірничих виробок, з 15 січня 1993 року по 01 квітня 1993 року проходив теоретичне навчання за професією «гірник по ремонту гірничих виробок» з відривом від роботи.

Запис №7-8 з 04.06.1993 позивач переведений гірником по ремонту гірничих виробок 4 розряду, та 05.05.1994 звільнений за власним бажанням.

Запис №9-10 з 19.07.1994 позивач прийнятий сажником та 14.11.1994 звільнений за власним бажанням.

Запис №11-12 з 28.11.1994 позивач прийнятий муляром 4 розряду та 26.04.1995 звільнений за власним бажанням.

Запис №13-14 з 22.05.1995 позивач прийнятий гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею та 18.09.1995 звільнений за власним бажанням.

Запис №15-16 з 12.10.1995 позивач прийнятий муляром 3 розряду та 30.01.1996 звільнений за власним бажанням.

Запис №17-18 07.11.1997 позивач прийнятий кочегаром та 15.04.1998 звільнений в зв`язку із закінченням сезону.

Запис №19-20 з 27.10.1998 позивач прийнятий кочегаром та 31.09.1999 звільнений в зв`язку із закінченням сезону.

Запис №21-22 з 14.06.1999 позивач прийнятий робочим стройцеху та 02.07.1999 звільнений за власним бажанням.

Запис №23-24 з 15.10.1999 позивач прийнятий кочегаром та 15.04.2000 звільнений в зв`язку із закінченням сезону.

Запис №25-27 з 15.08.2001 прийнятий машиністом котельної, 21.10.2002 переведений підсобним робочим, та 12.11.2002 звільнений за власним бажанням.

Запис№28-36 з 18.08.2003 позивач прийнятий підземним гірником 2 розряду, 13.10.2004 переведений учнем прохідника, 06.01.2005 переведений прохідником, та 19.02.2007 звільнений за власним бажанням.

Запис №37-39 з 27.02.2007 позивач прийнятий прохідником з повним робочим днем в шахті, з 01.04.2008 позивачу присвоєно 4 розряд прохідника, та 15.07.2008 звільнений за власним бажанням.

Запис №40 - 41 з 01.09.2008 позивач прийнятий прохідником з повним робочим днем в шахті, та 15.12.2008 звільнений за власним бажанням.

Запис № 42-43 з 16.12.2008 позивач прийнятий прохідником 5го розряду з повним робочим днем в шахті, та 15.02.2010 звільнений за власним бажанням.

Запис №44-46 з 01.03.2010 позивач прийнятий прохідником 5го розряду з повним робочим днем в шахті, та 22.07.2012 звільнений за власним бажанням.

Запис № 47-48 з 23.01.2015 по 17.01.2016 позивач отримував допомогу по безробіттю.

Запис №49-54 з 25.09.2018 прийнятий прохідником 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 08.01.2019 переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті, з 19.03.201 року переведений гірником з ремонту гірничих виробок підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, з 01.09.2021 переведений гірником з ремонту гірничих виробок підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах та по 18.06.2022 продовжував працювати, умови праці не змінювалися.

Також до матеріалів справи додано посвідчення на ім`я позивача проте, що він з 15.01.1993 по 07.06.1993 навчався на курсах при учбовому пункті шахти «Україна» з відривом від виробництва. Позивач здобув кваліфікацію гірника з ремонту гірничих виробок ті гірника підземного, протокол №18 від 04.06.1993.

З військового білета НОМЕР_3 вбачається, що позивач з 16.11.1990 по 12.09.1992 позивач проходив строкову службу в Радянській армії.

З наданого позивачем повідомлення по особовому рахунку 455 УПФУ міста Селідове Донецької області на підставі заяви позивача від 12.09.2012, з 23.07.2012 призначив пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням страхового стажу 15 років 10 місяців 23 дня у тому числі військова служба 1 рік 9 місяців 27 днів, у тому числі 9 років 10 місяців 6 днів за списом №1 шахтарі , група інвалідності 2, пенсію обчислено із заробітної плати за період роботи після 01.07.2000 по 30.04.2012.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до положень пункту 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пунктів 1.8, 1.9 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Проаналізувавши наведені норми права, суд дійшов висновку про те, що чинним законодавством передбачено спеціальний порядок призначення пенсії, який є обов`язковим та передбачає дві складові: звернення особи із заявою про призначення пенсії встановленої форми, прийняття органом Пенсійного фонду України відповідного рішення за наслідками розгляду такої заяви.

При цьому, виконуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення доданих до заяви документів, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, вимагати додаткові документи, передбачені законодавством, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

З наведено слідує, що умовою для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах є: 1) досягнення ним 50 років, 2) наявність страхового стажу не менше 25 років, 3) з них не менше 10 років на роботах за списком №1, 4) за результатами атестації робочого місця.

Надаючи оцінку кожній з необхідних умов суд зазначає таке.

З оскарженого рішення відповідача 2 про відмову у призначенні пенсії позивачу вбачається, що пенсійний орган виходив з того, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності у Відокремленому підрозділі Шахта 1-3 Новоградівська ДП Селидіввугілля з 01.05.2010 по 31.12.2010 та не враховано до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі Шахта Україна ДП Селидіввугілля згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 від 20.06.2022, оскільки за вище вказаний період непідтверджена сплата страхових внесків.

З цього приводу суд вказує наступне.

За ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 3 ст. 24 Закону № 1058).

За абз. 1 ч. 1 статті 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За ч. 10 ст. 20 Закону № 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно статті 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За матеріалами справи підтверджено страховий стаж позивача за спірний період.

Судом враховано висновки Верховного Суду в постанові від 31.10.2019 року у справі № 266/1994/17.

Фактично, внаслідок невиконання ВП Шахта 1-3 Новоградівська ДП Селидіввугілля та ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Щодо страхового та пільгового стажу позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідач -2 вказує, що рішення про відмову в призначенні пенсії відповідачем приймалось на основі наявних документів у електронній пенсійній справі. Пільговий стаж особи за Списком № 1 становить - 0 років 8 місяців 7 днів. Вказує, що уточнюючу довідку для зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу позивачем органам Пенсійного фонду України надано не було. Зауважує, що ВП Шахта 1-3 Новоградівська ДП Селидіввугілля та ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля розташовані на тимчасово окупованій території. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, до яких, зокрема, віднесено м. Донецьк.

З цього приводу, суд вказує наступне.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383(далі - Порядок № 383).

Під повним робочим днем розуміють виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як 80% робочого часу, встановленого для працівників цього виробництва, професій чи посад, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних із виконанням певних трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 31 березня 2020 року у справі № 678/65/17.

Позивач має трудову книжку та записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця.

Таким чином, звертаючись до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження страхового та спеціального трудового стажу позивачем було надано трудову книжку.

При цьому, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями в довідках.

Натомість, відповідач вказує на неможливість зарахування періодів роботи, оскільки у позивача відсутня уточнююча довідка. Відтак, посилання відповідача на неможливість включення до страхового / спеціального стажу періоду праці позивача у зв`язку з ненаданням уточнюючої довідку є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача на посадах, зокрема, який відносяться і до Списку № 1 - підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що встановлення підстав для призначення або відмови у призначенні пенсії відноситься до повноважень відповідача, суд не може підміняти орган пенсійного фонду та перебирати на себе повноваження щодо обчислення страхового стажу, здійснювати розрахунок страхового та пільгового стажу позивача, а також встановлювати його достатність для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 15.09.2021, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі №514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

Суд зауважує, що вказане рішення відповідача 2 не містить зазначення періодів роботи позивача, які не включено до пільгового стажу, конкретних підстав для не включення таких періодів, разом із тим, не вказано, які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, у зв`язку з відсутністю у рішенні від 23.06.2022 № 04 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів трудової діяльності позивача.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, суд встановив, що належним та достатнім способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправним та скасування цього рішення, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.06.2022 та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з наведених вище підстав щодо неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Суд водночас зауважує, що вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до п. 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності органом, що мав розглянути питання про призначення позивачу пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у зв`язку з чим саме цей орган, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, має відповідати за вказаними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - 2.

Щодо строків розгляду адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Донецький окружний адміністративний суд розташований в м.Слов`янськ Донецької області. У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, системних ракетних обстрілів населених пунктів області, у тому числі м.Слов`янськ, які здійснюються державою-агресором та створюють суттєву загрозу життю та здоров`ю людей, керівництво Донецької обласної державної адміністрації через засоби масової інформації закликало мешканців області евакуюватись до більш безпечних регіонів України.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

В таких умовах керівництвом Донецького окружного адміністративного суду задля збереження життя та здоров`я працівників та відвідувачів суду прийнято рішення про подальшу організацію роботи установи в дистанційному режимі.

З огляду на викладене, судове рішення ухвалено за умови наявної можливості доступу судді до матеріалів адміністративної справи.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (; місцезнаходження:33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 23.06.2022 №04 про відмову у призначенні пенсії віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40грн.

Повне судове рішення складено 14.11.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька