Справа № 280/4260/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Справа № 280/4260/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (вул. О. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (далі відповідач, ГУНП у Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в підготовці та наданні довідки позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про розмір грошового забезпечення, відповідно до чинного законодавства України;

зобов`язати відповідача скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивачу станом на 01.12.2019.

Крім того, просить стягнути на корись позивача суму сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримую пенсію за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Посилається на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі Порядок №45). Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, яке набрало законної сили 19 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103. Тож, з метою перерахунку раніше призначеної пенсії, у листопаді 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення за рівноцінною посадою, яку він обіймав на день звільнення, виходячи із розміру його складових, визначеного Постановою КМУ від 11.11.2015 року №988. Проте, листом від 13.12.2021 ГУНП у Запорізькій області повідомлено про те, що підстав для виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення немає. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, з огляду на що, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 26.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

24.10.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що позивач проходив службу на посаді начальника сектору Вознесенівського ВП Дніпроваського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області та мав спеціальне звання підполковник поліції. Позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліції» (за віком) наказом відповідача від 08.09.2016 №312о/с та призначено позивачу пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Календарна вислуга років позивача на дату звільнення становила 22,7 років. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка чинна з 02.12.2015, визначено структуру та розміри складових грошового забезпечення поліцейських. На підставі цієї постанови у полишніїх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016. Зазначає, що після призначення позивачу пенсії підвищення будь-якого із видів грошового забезпечення для поліцейських не відбулось, у зв`язку із чим відсутні підстави для видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення. Крім того зазначає, що станом на час розгляду справи Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про перерахунок пенсії особам, звільним на пенсію з Національної поліції України. ГУ ПФУ в Запорізькій області списки до відповідача для виготовлення довідок не надсилало, як наслідок, законних підстав для виготовлення нової довідки для позивача немає. Також вважає безпідставою вимогу позивача щодо надання довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2019, у зв`язку зі скасуванням п. 3 Постанова №103. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач проходив службу на посаді начальника сектору Вознесенівського ВП Дніпроваського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області та мав спеціальне звання підполковник поліції. Позивача було звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліції» (за віком) наказом відповідача від 08.09.2016 №312о/с та призначено позивачу пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Календарна вислуга років позивача на дату звільнення становила 22,7 років.

Позивач з 09.09.2016 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

22.11.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив підготувати та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області довідку про розмір його грошового забезпечення, із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, для здійснення перерахунку основновного розміру пенсії.

Листом від 13.12.2021 за вих.№43-І/05/29-2021 відповідач відмовив позивачу у видачі запитуваної довідки.

Непогодившись з такими діями відповідача, позиваіч звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 зі змінами та доповненнями (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 102 Закону «Про Національну поліцію» №580-VІІІ, визначено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України» затверджено структуру та розміри складових грошового забезпечення поліцейських. Ця постанова набрала чинності 02 грудня 2015 року.

З урахуванням вищезазначеної Постанови КМУ №988 від 11.11.2015 та враховуючи положення статті 51 Закону №2262-ХІІ у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з - 01.01.2016.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ №988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується МВС.

На виконання статті 94 Закону №580-VІІІ, постанови КМУ від 11.11.2015 №988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказ МВС №260 від 06.04.2016 «Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі - Наказ МВС №260).

Згідно з положеннями пункту 2 Наказу МВС №260, цей наказ набирає чинності із дня його офіційного опублікування (27.05.2015) та застосовується з дати набрання законної сили Закону №580-VІІІ, тобто з 07.11.2015.

При цьому після призначення пенсії позивачу (09.09.2016) підвищення будь-якого із видів грошового забезпечення для поліцейських не відбувалось, у зв`язку з чим, у ГУНП у Запорізькій області були відсутні підстави для видачі нової довідки.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393 (далі - Порядок №45).

Відповідно до пункту 1 Порядку №45, пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, основною підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Проте, після звільнення ОСОБА_1 зі служби не здійснювалось підвищення грошового забезпечення, які б давали підстави здійснювати перерахунок пенсії позивача, у тому числі видавати нову довідку.

Абзацами 1 - 3 пункту 2 Порядку №45 встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідною повідомлення від Мінсонполітнки повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, для виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій необхідно настання таких умов:

1) прийняття рішення Кабінетом Міністрів України щодо перерахунку пенсій особам звільненим з Національної поліції України;

2) складення списків Пенсійним фондом України та подання їх органам Національної поліції України для виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій;

3) надходження до органу Національної поліції України списку осіб для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

Як зазначив відповідач у поданому відзиві, станом на час розгляду даної справи, Кабінетом Міністрів України рішення про здійснення перерахунку пенсій особам, звільненим на пенсію з Національної поліції України не прийнято. ГУ ПФУ в Запорізькій області списки до ГУНП в Запорізькій області для виготовлення довідок не надсилало, як наслідок відсутні підстави для виготовлення нової довідки для ОСОБА_1 .

Крім вищевикладеного слід також зазначити, що посилання позивача на те, що для перерахунку пенсії необхідно застосувати довідку про грошове забезпечення станом на 01.12.2019 є безпідставним. Така позиція грунтується на скасуванні з 19.11.2019 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова № 103).

Як було зазначено вище, відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Підвищення грошового забезпечення (встановлення нових додаткових видів грошового забезпечення) відбулось відповідно до наказу №260, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Пунктом 2 наказу №260 визначено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27 травня 2016 року ) та застосування з дня набрання чинності Законом №580-VІІІ, тобто 07.11.2015.

Таким чином, скасування пункту 3 Постанови №103 жодним чином не впливає на підвищення або введення нових видів грошового забезпечення.

Більше того, станом на дату призначення позивачу пенсії (09.09.2016) Постанови №103 не існувало, а тому вона жодним чином не могла вплинути на розмір пенсії позивача станом на дату її призначення.

Що стосується інших доводів позивача, то суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Водночас, відповідно до даного Висновку згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, від різних правових положень, звичаїв, доктринальних принципів, а також ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заявлених позовних вимог судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (вул. О. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «14» листопада 2022 року.

Суддя Р.В.Кисіль