Справа № 420/22973/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2022-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому позивач просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум;

2. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням виплачених сум;

3. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704;

4. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

5. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704;

6. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 та 2021 роки;

7. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо незастосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

8. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо застосування березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

9. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.09.2019 року в повному обсязі;

10. Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 25.09.2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

11. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо незастосування січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

12. Визнати протиправними дії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо застосування березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

13. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року в повному обсязі;

14. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

15. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019 роки з урахуванням індексації;

16. Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019 роки з включенням індексації грошового забезпечення та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення;

17. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації;

18. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з включенням індексації грошового забезпечення та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення;

19. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення;

20. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення;

21. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення;

22. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з урахуванням індексації грошового забезпечення;

23. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704, за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року, а також розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення;

24. Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 новий грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704, за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року, а також розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення;

25. Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання щодо ОСОБА_1 довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704, за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року, а також розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення;

26. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року №704, за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року, а також розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 03.03.2015 року по 25.09.2019 року перебував на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_4 ), а з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року - на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовій частині НОМЕР_2 ).

Після звільнення ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як особі офіцерського складу Збройних Сил України.

Позивач зазначає, що у певні періоди служби ОСОБА_1 невірно нараховувалася та виплачувалася заробітна плата (грошове забезпечення) та відповідно, грошова допомога на оздоровлення при наданні щорічних основних відпусток, компенсація невикористаних днів щорічної основної відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

Так позивач зазначає, що з 30.01.2020 року (дня, наступного за днем набрання постановою суду у справі 826/6453/18 законної сили) по день звільнення - 18.10.2021 року ОСОБА_1 мав право на визначення розміру його посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року) на тарифні коефіцієнти, визначені Постановою № 704.

У той же час, нарахування та виплата ОСОБА_1 заробітної плати за період з 30.01.2020 року по 18.10.2021 року здійснювалася саме на підставі пункту 4 Постанови № 704, що діяв у її редакції згідно з п. 6 Постанови № 103, який, однак, був скасований вищезгаданою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду. Відповідно, фактично відновилася дія п. 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент її прийняття.

З урахуванням невірного визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , про що вказано вище, позивач вважає, що при звільненні з військової служби невірно нарахована відповідна одноразова грошова допомога.

Також позивач вважає, що з урахуванням невірного визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2020 та 2021 році, про що вказано вище, останньому при виплаті грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки також відповідно невірно нарахована така грошова допомога.

Крім цього, позивач зазначає, що з 2015 року та по день звільнення ОСОБА_1 виплата заробітної плати йому здійснювалась не в повному обсязі, а грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, розраховано відповідачем та виплачено на користь позивача також без врахування індексації.

Позивач вважає, що непроведення належної індексації грошового забезпечення позивача, є незаконним та протиправним.

Позивач зазначає, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.12.2015 року по 18.10.2021 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

Бездіяльність військової частини НОМЕР_4 щодо незастосування січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця з 03.03.2015 року по 25.09.2019 року для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за цей період є протиправною.

Також, як вбачається з викладеного вище, ОСОБА_1 з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року перебував на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) та згідно з грошовим атестатом № 16 базовим місяцем для розрахунку індексації визначено березень 2018 року, у той час як з викладеного вище випливає, що таким місяцем має бути січень 2008 року.

Отже, відповідно, є протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) щодо незастосування січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за цей період.

У той же час, також є протиправними дії відповідачів щодо застосування березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача.

Позивач вважає, що з урахуванням невірного визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , про що вказано вище, останньому при звільненні з військової служби також невірно нарахована грошова компенсація невикористаної щорічної основної відпустки при звільненні з військової служби.

Також позивач зазначає, що пенсія ОСОБА_1 має бути перерахована виходячи з грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, з урахуванням його індексації.

З викладеного вище, з урахуванням невірного визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , позивач вважає, що є протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт та з урахуванням відповідної індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 04.01.2022 року відкрито провадження по справі.

До суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_4 ) надійшов відзив, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що якщо проаналізувати чинне законодавство з питань індексації, можна дійти обґрунтованого висновку, що відсутня жодна підстава для застосування січня 2008 року як базового місяця при розрахунку індексації у в/ч НОМЕР_4 за весь період служби позивача за спірний період.

Правовідносини між в/ч НОМЕР_4 та позивачем розпочались у березні 2015 року, у квітні 2015 року він вперше отримав грошове забезпечення, а раніше позивач був мобілізований та призваний на військову службу із запасу, а тому вже з даного моменту січень 2008 року не може бути базовим місяцем, а березень та квітень 2015 року в свою чергу були визначені вірно.

У грудні 2017 року у позивача відбулося збільшення посадового окладу, а тому в цьому місяці зріст споживчих цін не перевищив розмірів складових грошового забезпечення саме позивача у той момент, а тому в/ч НОМЕР_4 вірно встановила у 2017 році грудень як базовий місяць.

У березні 2018 року, як було зазначено вище, набрала чинності Постанова КМУ № 704, згідно якої посадові оклади були повторно збільшені, отже у 2018 році базовим місяцем став березень, що також було визначено вірно.

Відповідач вважає, що в/ч НОМЕР_4 діяла на підставі чинного законодавства, та вірно визначала базові місяці, виходячи з коливань та збільшень розмірів складових грошового забезпечення позивача.

Решту позовних вимог до в/ч НОМЕР_4 відповідач вважає похідними від вимог щодо обчислення розміру індексації, у зв`язку з чим вважає їх такими, що не належать до задоволення.

Від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) до суду надійшов відзив, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши наступне.

Щодо позовних вимог за №№1-6, відповідач зазначив, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Щодо доводів позивача, відповідач зазначив, що які б не були неузгодження Постанови КМУ № 704 з її додатками та примітками, неузгодження із скасуванням пункту 6 Постанови КМУ № 103, вищий за юридичною силою Закон України №1774-VII остаточно на даний момент вирішує дані колізії, будучи обов`язковим для застосування саме у таких випадках.

З наведених підстав відповідач вважає, що вимоги позивача стосовно виплати йому грошового забезпечення,одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги на оздоровлення, яке визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на відповідний тарифний коефіцієнт, не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати», є безпідставними.

Відповідач наголошує, що Регіональне управління Морської охорони в питаннях виплати грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 роки Позивачу діяла, виключно в межах та у спосіб, який визначений законодавством України.

Щодо позовних вимог за №№11-14, відповідач зазначив, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року є березень 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року та якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

Враховуючи вищевикладене, індексація грошового забезпечення Позивача за період з 08.10.2019 року по 18.10.2021 року Регіональним управлінням Морської охорони нараховувалась та виплачувалась вірно, а саме із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Щодо позовних вимог за №№17-22 відповідач зазначає, що одноразова грошова допомога при звільнені та грошова допомога на оздоровлення виплачена Позивачу в повному обсязі та у відповідності до норм чинного законодавства.

Індексація грошового забезпечення військовослужбовців не входить до складу грошового забезпечення, з якого мала нараховуватись одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби та грошової допомоги на оздоровлення позивачу, а являється лише виплатою, направленою на підтримання купівельної спроможності грошового забезпечення військовослужбовця під час проходження служби, яке не тотожне з тим, з якого обраховується зазначена грошова допомога.

Щодо позовних вимог за №№23-26 відповідач зазначає, що для призначення пенсії Позивачу були надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області всі відомості про грошове забезпечення, включаючи відомості про додаткові види грошового забезпечення, яке він отримував за період з 08 жовтня 2019 року по 18 жовтня 2021 року та які передбачені його останньою штатною посадою відповідно до Постановою КМУ № 704, що підтверджується особистою карткою грошового забезпечення Позивача, а тому видання нового грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення ( надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення є необґрунтованим.

До суду надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), в якій додатково зазначено наступне.

Грошове забезпечення має включати усі передбачені законодавством види надбавок, доплат та винагород, передбачених ОСОБА_1 за час його військової служби.

Згідно з Постановою № 704, в редакції Постанови № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

З дня набрання законної сили постанови у справі № 826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін, відповідно до якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14, а тому з 30.01.2020 року (дня, наступного за днем набрання вищезгаданою постановою суду апеляційної інстанції законної сили) по день звільнення - 18.10.2021 року ОСОБА_1 має право на визначення розміру її посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року) на тарифні коефіцієнти, визначені Постановою № 704.

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 має безумовне право на перерахунок того розміру заробітної плати (грошового забезпечення), з якого їй призначена пенсія, та мала право на отримання такої заробітної плати під час військової служби у належному розмірі.

При цьому, щодо доводів відповідача стосовно неможливості застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення мого грошового забезпечення Позивач зазначає, що у позовній заяві мова не йде про безпосереднє застосування 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, як помилково вважає відповідач. У позовних вимог лише заявлено про те, що така розрахункова величина як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року не може бути меншим, ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

З 2015 року та по день звільнення ОСОБА_1 виплата заробітної плати йому здійснювалась не в повному обсязі, а грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, розраховано відповідачем та виплачено на користь позивача також без врахування індексації.

Так, у Відзиві зазначається, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року є березень 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року та якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

Позивач з цим не погоджується виходячи з наведеного у позові, а також з огляду на те, що згідно з абз. 4-5 п. 5 Порядку № 1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.12.2015 року по 18.10.2021 року є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 року та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

Відповідач у Відзиві вважає, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової допомоги на оздоровлення позивачу нібито правомірно здійснювалося без урахування індексації.

Позивач з цим не погоджується, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчайня споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, як складової конституційного права на соціальний захист.

Позивач вважає, що його пенсія має бути перерахована виходячи з грошового забезпечення з урахуванням його індексації.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовою частиною НОМЕР_2 ) щодо ОСОБА_1 видано довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка складена також виходячи з невірного визначення розміру грошового забезпечення та без врахування індексації грошового забезпечення позивача, про що вказано вище.

До суду надійшли заперечення ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), в яких додатково зазначено, що Регіональне управління Морської охорони в питаннях нарахування та виплати належних сум при звільненні з військової служби Позивача вчиняло дії, виключно в межах та у спосіб, який визначений законодавством України.

Відповідач повторно зазначає, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовця в даному випадку за період з 01.03.2018 року по 18.10.2021 року є березень 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року та якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, індексація грошового забезпечення Позивача за період з 08.10.2019 року по 18.10.2021 року Регіональним управлінням Морської охорони нараховувалась та виплачувалась вірно, а саме із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, яка набрала чинності з 01.03.2018 року.

Також відповідач наголошує, що перелік виплат, які включаються для розрахунку одноразової допомоги при звільненні з військової служби та грошової допомоги на оздоровлення є вичерпний та до нього індексація грошових доходів громадян не включається.

Суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 10, 12-2, 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.

15 березня 2022р Верховна Рада затвердила Указ Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено дії воєнного стану ще на 30 днів - з 05 години 30 хв. 26 березня до 24 квітня включно.

21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341, за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року.

15 серпня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації №2501-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 574/2022 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", за яким воєнний стан в Україні продовжують з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 03.03.2015 року по 25.09.2019 року перебував на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_4 ), а з 26.09.2019 року по 18.10.2021 року - на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовій частині НОМЕР_2 ).

Відповідно до довідки про розмір невиплаченої індексації від 15.11.2021 року №11/3068 з період з березня 2015 року вбачається, що позивачу нараховувалась індексація грошового забезпечення з урахуванням наступних базових місяців: березень 2015, квітень 2015, грудень 2017, березень 2018.

Згідно із наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.10.2021 року № 230-ОС (далі - Наказ № 230-ОС) виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення капітана 2 рангу ОСОБА_1 , флагманського спеціаліста радіотехнічних засобів відділу експлуатації та спеціальної підготовки штабу, звільненого з військової служби наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.09.2021 року № 205-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України, з 18.10.2021 року.

При цьому, у Наказі № 230-ОС визначено, що вислуга років на 18.10.2021 року становить:

календарна військова - 30 років 08 місяців 21 день;

пільгова військова - 04 роки 03 місяці 16 днів;

всього військова - 35 років 00 місяців 07 днів.

Крім того, Наказом № 230-ОС передбачено, що відпустку за 2021 рік ОСОБА_1 використав в кількості 15 календарних днів.

Також згідно з Наказом № 230-ОС передбачено відповідно до абзацу З пункту 14 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 19 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2021 рік.

Наказом № 230-ОС передбачено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 та наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.01.2021 року № 1-ОС (зі змінами) гідний виплати всіх видів грошового забезпечення за послужний період в повному обсязі.

При цьому, Наказом № 230-ОС визначено, що відповідно до пп. 1 п. 9 розділу V наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року № 558 виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 6 повних календарних років служби.

Відповідно до розрахунку грошової допомоги при звільненні, а також розрахунків допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 рік, зазначена допомога була виплачена виходячи, серед іншого, з розміру посадового окладу 5640 грн. та без врахування індексації грошового забезпечення.

Крім того, після звільнення позивача були видані грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед місцем звільнення для призначення пенсії, та на підставі вказаних документів, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 цього Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 цього Закону, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Станом на час прийняття Постанови №704, пункт 4 зазначеної постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови №704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

В Додатках 1 та 14 до Постанови №704 у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти. Вказані Додатки також мають примітки пояснювального характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Тобто, вказані додатки до пункту 4 Постанови №704 дублювали положення пункту 4 Постанови №704 в частині зазначення розрахункової величини - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

24 лютого 2018 року набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова №103), пунктом 6 якої у первинній редакції внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, пункт 4 Постанови №704 викладено в новій редакції, яка передбачала, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) передбачено використання розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Разом з цим зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не було приведено у відповідність з нормою пункту 4 цієї Постанови.

Не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 у відповідність до змін, що були внесені в пункт 4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, яким вносились зміни до Постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема пункту 4 Постанови №704.

Відповідно до редакції пункту 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток Додатку 1 та пункту Примітки Додатку 14 до Постанови №704, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, пунктом 4 Постанови №704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Тобто, у випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% розміру мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, 50% розміру мінімальної заробітної плати стають розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів та окладу за військовими (спеціальними) званнями.

З огляду на зазначене, з 29.01.2020 року розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу мали б визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Разом з цим, примітки за своїм змістом та призначенням є такими, що лише роз`яснюють механізм (формулу) обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року №870 затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі - Правила №870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

За змістом пункту 20 вказаних Правил у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Положеннями пункту 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року №34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Тобто, примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер та не може містити норм права.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу позивача, необхідно врахувати, що пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття Постанови №704, так і станом після 29.01.2020 неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є Постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, суд приходить до висновку, що при розв`язанні колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VIII та пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

При цьому, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розд. ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ не втратила чинності, а за юридичною силою є вищою ніж положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №240/11952/19, у справі № 200/3774/20-а.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Суд враховує, що у позовній заяві позивач просить здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення та здійснених виплат, які розраховуються виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня календарного року).

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що оскільки позивач просить здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення та здійснених виплат, які розраховуються виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня календарного року), а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів грошового забезпевчення не застосовується, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог за №№1-6 необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог стосовно обчислення належної до виплати позивачу індексації суд зазначає наступне.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу ст.19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України Про індексацію грошових доходів населення визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно зі статтею 1 цього індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Частинами 1 та 5 ст. 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами ч. 2 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Законом України № 76-VIII від 28.12.201 року статтю 5 доповнено частиною шостою, якою визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно ч. 6 ст. 5 Закону України Про індексацію грошових доходів населення в редакції Закону України № 2148-VIII від 03.10.2017 року чинній з 11.10.2017 року проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 6 Закону України Про індексацію грошових доходів населення встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Текст статті 6 в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

За приписами статті 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набув чинності 01.01.2016 року внесено зміни у частині першій статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111) цифри "101" замінити цифрами "103".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

Постановою КМ № 77 від 11.02.2016 внесено зміни в абзаці другому пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, та цифри 101 замінено цифрами 103.

Абзац другий пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 77 від 11.02.2016 - застосовується з 01.01.2016 року.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Відповідно до п.5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 р.) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до положень п.5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1013 від 09.12.2015 р.) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 01 грудня 2015 року вступили в дію нові правила індексації заробітної плати.

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. № 1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто з прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Судом встановлено, що постановою КМУ від 07.11.2007 р. № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу збільшено грошове забезпечення військовослужбовців . Зазначена постанова набрала чинності з дня втрати чинності указів Президента України, що визначають умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів , але не раніше ніж 01 січня 2008 року.

Указ Президента України Про внесення зміни до указу Президента України від 14.04.1999 р. №379 та визнання такими , що втратили чинність указів Президента України набрав чинності з 01.01.2008 р.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача є січень 2008 року.

Відповідно до положень Порядку № 1078, розрахунок індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з місяця наступного за базовим.

В контексті cпірного періоду суд зазначає, що із прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Тобто, із прийняттям постанови від 09.12.2015 р. № 1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийняти на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

Суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок №260).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Тобто, навіть за умов виплати у період проходження позивачем військової служби відповідачем на користь позивача щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто збільшення розміру його грошового забезпечення, вказаним збільшенням не відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач.

Підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, відбулось згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

При цьому до суду не надано доказів того, що з дати підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року до дати підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, відбулось згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018 року було прийнято інші рішення на підставі яких відбувались підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач.

Оскільки доказів підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду не надано та судом не встановлено, суд дійшов висновку, що за вказаний період при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення, базовим місяцем повинен бути січень 2008 року.

Суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Такий правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справах Кечко проти України, Ромашов проти України, Шевченко проти України.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Лелас проти Хорватії (Lelas v.Croatia) зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Суд вважає, що розрахунок індексації грошового забезпечення, у відповідності до положень Порядку № 1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і отримував грошове забезпечення.

В той же час, з поданого відзиву, а також з доданої до нього довідки про розмір невиплаченої індексації вбачається, що не заперечуючи право на нарахування індексації грошового забезпечення позивачу, відповідач заперечує щодо застосування базового місяця січень 2008 року, вважаючи, що індексація грошового забезпечення повинна нараховуватись та нараховувалась з урахуванням наступних базових місяців: березень 2015, квітень 2015, грудень 2017, березень 2018.

Тобто, між сторонами дійсно існує спір щодо базового місяця індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.03.2018 року.

Отже, вирішення питання щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача не є передчасним.

За наявного правового регулювання, тобто імперативного припису п. 5 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення, яким в даному випадку є січень 2008 року.

Тобто, щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача у відповідача відсутні дискреційні повноваження.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги за №7-10 належать до часткового задоволення, а саме шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року та зобов`язання військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Разом з тим, суд вважає, що у період з 01.03.2018 по 18.10.2021 року (день звільнення позивача) відсутні протиправні дії відповідачів щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача в неповному розмірі, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності 01.03.2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

З огляду на зазначене, суд вважає, що березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

З огляду на зазначене відсутні підстави для зобов`язання відповідачів проводити індексацію з 01.03.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

При цьому суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що починаючи з 01.03.2018 року позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення наростаючим підсумком, з урахуванням перевищення індексу споживчих цін 103%.

Стосовно посилань позивача на п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Тобто, з абзацу 4 пункту 5 постанови №1078 вбачається, що у випадку, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця (різниця між окладами до та після підвищення) є більшим, ніж розмір індексації в місяці підвищення (яка мала би бути нарахованою, якщо б не було підвищення окладу), то індексація в цьому випадку дорівнює 0.

Однак, якщо розмір підвищення окладу військовослужбовця є меншим, ніж розмір індексації в місяці підвищення, то індексація в цьому випадку розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення окладу.

Отже, для вирішення вказаних позовних вимог позивача має значення розмір індексації грошових доходів позивача, який міг би бути виплачений позивачу у березні 2018 року за умови відсутності підвищення осадових окладів військовослужбовців.

Відтак, приймаючи до уваги те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність яка полягає у ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, враховуючи те, що повноваження щодо розрахунку розміру такої індексації є компетенцією відповідача та такий розрахунок на момент звернення позивача до суду та прийняття даного рішення не здійснено, відтак застосування абз. 4 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 є передчасним.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги за №№7-10, вчастині нарахування індексації з урахуванням базового місяця січень 2008 року за період з 01.03.2018 по 25.09.2019 року, а також позовні вимоги за №№11-14 не належать до задоволення.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 роки з урахуванням індексації суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Таким чином, спеціальним законом прямо передбачено правило безумовної індексації грошового забезпечення військовослужбовця, котре не поставлено у залежність від дії будь-яких факторів.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.

Оскільки у спірному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача були відсутні правові підстави для її неврахування при обрахунку грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 30 квітня 2021 року у справі №620/561/20.

З долученої до матеріалів справи довідки про розмір невиплаченої індексації №11/3068 від 15.11.2021 року, вбачається, що позивачу у 2016 та 2017 роках нараховувалась індексація.

З долучених до матеріалів справи архівних відомостей вбачається, що індексація позивачу у 2016 та 2017 роках не виплачувалась.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що у 2016-2017 роках грошова допомога на оздоровлення нарахована та виплачена позивачу без урахування індексації, що суд вважає протиправною бездіяльністю.

Зазначені обставини відповідачем належними доказами не спростовано.

Стосовно виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік з урахуванням індексації суд зазначає наступне.

Згідно інформації Держстату України, розміщеному на їх офіційному веб-сайті, про індекс споживчих цін:

- індекс споживчих цін у березні 2018 склав 101,1;

- індекс споживчих цін у квітні 2018 року склав 100,8;

- індекс споживчих цін у травні 2018 року склав 100,0;

- індекс споживчих цін у червні 2018 року склав 100,0;

- індекс споживчих цін у липні 2018 року склав 99,3;

- індекс споживчих цін у серпні 2018 року склав 100,0;

- індекс споживчих цін у вересні 2018 року склав 101,9.

- індекс споживчих цін у жовтні 2018 року склав 101,7.

Відповідно до положень Порядку № 1078, розрахунок індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з місяця наступного за базовим.

Оскільки березень 2018 року є базовим місяцем, індекс споживчих цін у листопаді 2018 року склав 103,7 (1,008*1,00*1,00*0,993*1,00*1,019*1,017*100).

Отже, індекс споживчих цін не перевищував 103% до листопада 2018 року.

У листопаді ж 2018 року індекс споживчих цін за вказаний місяць складав 103,7%.

З урахуванням положень Порядку № 1078, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складає 103,7%, то у наступному місяці і підлягало індексації грошове забезпечення позивача.

Враховуючи, що з квітня 2018 року по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, оскільки індекс споживчих цін у листопаді 2018 року складав 103,7, а отже індексації грошове забезпечення позивача підлягало в наступному місяці, тобто у грудні 2018 року.

З огляду на те, що грошова допомога на оздоровлення в 2018 році позивачу була виплачена в жовтні 2018 року, грошове забезпечення позивача не підлягало індексації, а тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік з урахуванням індексації.

Стосовно виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2019 рік з урахуванням індексації суд зазначає наступне.

З долученої до матеріалів справи довідки про розмір невиплаченої індексації №11/3068 від 15.11.2021 року, вбачається, що позивачу у 2019 році нараховувалась індексація.

В свою чергу грошову допомогу на оздоровлення в 2019 році позивач отримав в травні 2019 року.

З долучених до матеріалів справи архівних відомостей вбачається, що індексація позивачу за 2019 рік була виплачена в грудні та листопаді 2019 року.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що у 2019 році грошова допомога на оздоровлення нарахована та виплачена позивачу без урахування індексації, що суд вважає протиправною бездіяльністю.

Зазначені обставини відповідачем належними доказами не спростовано.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги за №№15-16 належать до часткового задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2019 роки з урахуванням індексації та зобов`язання військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Стосовно виплати грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням індексації грошового забезпечення у 2020 та 2021 році суд зазначає наступне.

З долучених до матеріалів справи архівних відомостей вбачається, що у 2020 та 2021 році позивачу нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Також у 2020 та 2021 році позивачу була виплачена грошова допомога на оздоровлення.

Як зазначає відповідач та вбачається з розрахунків виплаченої грошової допомоги за 2020 та 2021 рік, грошова допомога позивачу виплачена без урахування індексації.

При цьому суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на відсутність підстав для врахування індексації грошового забезпечення при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення з огляду на вищенаведені висновки суду та положення чинного законодавства.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги за №№17-18 належать до задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльностість Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації та зобов`язання Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд зазначає, що в даному випадку суд доходить аналогічного висновку з тих самих підстав, як і при врахуванні індексації у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, а саме що індексація грошового забезпечення також повинна бути врахована і при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги за №№21-22 належать до задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення та зобов`язання Регіональне управління Морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Щодо визнання протиправною бездіяльності Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання грошового атестату щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення (вимога №19), суд зазначає, що як вбачається зі змісту грошового атестату позивача №16, його грошове забезпечення обраховано з урахуванням індексації, а тому в даному випадку відсутня протиправна бездіяльність відповідача, у зв`язку з чим у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Щодо визнання протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення (вимога №20) суд зазначає наступне.

Як вбачається з довідки ОСОБА_1 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед місцем звільнення для призначення пенсії, при її складанні Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України не врахована індексація грошового забезпечення.

Суд зазначає, що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 240/10130/19, який суд враховує в силу положень частини 5 статті 242 КАС України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби перед місцем звільнення для призначення пенсії, Регіональне управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України повинно було зазначити індексацію грошового забезпечення.

З огляду на зазначене суд вважає протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Як наслідок суд вважає за необхідне зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог за №23-26 суд зазначає що вони не належать до задоволення оскільки, як вже зазначалось судом, мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів грошового забезпечення не застосовується, грошовий атестат позивача складено з урахуванням індексації грошового забезпечення, а питання щодо врахування до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення вже вирішено судом.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1816 грн. судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням даного позову суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача 908 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016, 2017, 2019 роки з урахуванням індексації.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016, 2017, 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації.

Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2020 та 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з включенням індексації грошового забезпечення, з урахування раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо ОСОБА_1 розміру грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо ОСОБА_1 нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути з військової частини НОМЕР_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук