Справа № 944/2470/22
Суддя: Колтун Ю. М.
Дата ухвалення: 2022-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/2470/22
Провадження №2-а/944/65/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді - Колтуна Ю.М. розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

21.06.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, також на виконання ухвали суду від 27.07.2022 про залишення позовної заяви без руху нею 05.07.2022 подано уточнену позовну заяву.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою серії БАВ №443352 від 12.06.2022 її було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що вона керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE» р.н. НОМЕР_1 не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 та не пропустила службовий автомобіль, що рухався на головній дорозі, чим порушила п.8.4 ПДР України.

Вважає постанову незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням її прав, оскільки 12.06.2022 рухаючись трасою Чоп -Київ вона прямувала до м. Буськ, на першому з`їзді зі сторони м. Львова до м. Буськ нею було здійснено з`їзд з головної дороги (в напрямку Києва) на другорядну (напрямок на Красне). Враховуючи дорожню обстановку (досить крутий поворот) швидкість руху була невеликою, близько 30-40 км/год. Трафік на дорозі не значний. Дорога проглядалась добре. Рух транспортний засобів в попутному напрямку був відсутній. Проїхавши трохи далі, звертаючи увагу за знак «дати дорогу» ТЗ що рухаються по головній дорозі (по відношенні до дороги, якою вона рухалась головна дорога була зліва і виходила на дорогу, вона рухалась), перевіривши зорово чи наявні транспорті засоби, що виїжджають на головну дорогу вона продовжила рух далі. Через деякий час заявник побачила в дзеркало заднього виду, що за нею на відстані рухається авто патрульної поліції, із увімкненим проблисковим сигналом, і на звуковий сигнал ОСОБА_1 було здійснено зупинку на вимогу поліції.

При цьому вказує, що відбувся формальний розгляд справи про адміністративне правопорушення, представник поліції, не представившись, заявив про порушення вимог дорожнього знаку про надання переваги в русі. Ним не було здійснено нічого, що може бути підтверджено відео з нагрудної камери поліцейського та не дотримано порядок розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, а саме: поліцейський не представився, не роз`яснив права, порядок оскарження, не досліджував взагалі факту наявності порушення, доказів на підтвердження своїх тверджень не надав, на пропозиції щодо встановлення фактичних обставин проїзду на перехресті не реагував.

Враховуючи нерозуміння ОСОБА_1 моменту порушення вона попросила надати для огляду відеофіксацію з автомобіля патрульної поліції, однак їй було відмовлено мотивуючи військовим часом.

Зважаючи на порушення прав в процесі зупинки і розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, на гарячій лінії поліції ОСОБА_1 була подана скарга на дії патрульного, яка зареєстрована за № 813294.

Звернула увагу суду, що ділянка дороги в напрямку Буської ЦЛ, звідки рухалось авто патрульної поліції, відмінно проглядається з місця з`їзду з Київської траси в напрямку Красного, і авто патрульних рухалось без увімкнених проблискових маячків. В момент проїзду спірного перехрестя, що трохи далі з`їзду з траси, проблискові маячки були також вимкнені.

З наведених підстав позивач просить суд визнати протиправними дії старшого інспектора Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Дуткевича А.А. та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 07.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

26.07.2022 від відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУ НП У Львівській області до суду надійшов рапорт старшого інспектора СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП У Львівській області капітана поліції Дуткевича А.А. від 01.07.2022, також було скеровано відеозапис із відео реєстратора службового автомобіля. У даному рапорті зазначає, що під час спілкування із громадянкою ОСОБА_1 він представився та пояснив причину зупинки. Попросив пред`явити документи та роз`яснив ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Оскільки ОСОБА_1 кричала, що порушення вона не вчинила, вона не звернула увагу на те, що їй говорили, вважаючи себе правою. На прохання показати відео правопорушення, він їй пояснив, що покаже після приєднання до відеореєстротора на службовому автомобілі через додаток Wi-Fi, оскільки не приєднувався з технічних причин та виніс адміністративну постанову. Клопотань про перенесення справи позивач не надавала. Крім того, йому вдалося скопіювати з відео реєстратора момент вчинення правопорушення та ОСОБА_1 було представлено даний відеозапис.

31.10.2022 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло пояснення до рапорту. Стосовно викладеного в рапорті зазначила, що обставини події викладені в рапорті не відповідають тому, що відбувалось на місці події. Патрульний не представився належно, жодних прав їй не було роз`яснено, жодних обставин порушення не встановлювалось, доказів порушення не надавалось, розгляд матеріалів адміністративного правопорушення патрульним, як посадовою особою уповноваженою здійснювати такий розгляд, не здійснювався. Патрульний не покидав свого службового авто до вручення їй постанови. Стосовно запису, наданого поліцією в якості підтвердження порушення, зазначила, що з нього не вбачається, що проїзд перехрестя перешкоджав руху автомобілю патрульної поліції. Знаку «Стоп» на перехресті немає, а зважаючи на те, що її авто проїхало перехрестя безперешкодно, а за ним через деякий час так само безперешкодно, не змінюючи швидкість чи напрям руху, проїхало авто патрульних, жодних підстав для накладення адміністративного стягнення не вбачає.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта; частиною 3 ст.268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи вищевказані норми та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Частина 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши представлені суду докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №443352 від 12.06.2022, винесеною старшим інспектором СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП У Львівській області капітаном поліції Дуткевичем А.А. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за порушення нею ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: 12.06.2022 о 10:34 год. по автодорозі Т-1806 Буськ-Красне водій керуючи автомобілем марки «RENAULT MEGANE» р.н. НОМЕР_1 не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 та не пропустила службовий автомобіль, що рухався на головній дорозі, чим порушила п.8.4 ПДР України, вказаними діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною першою ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пункт 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, вказує на те, що Дорожні знаки (додаток 1 ) поділяються на групи, в тому числі знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Так, дорожній знак 2.1 - Дати дорогу. Інформує про те, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що ОСОБА_1 всупереч вимог знаку пріоритету не пропустила службовий автомобіль, що рухався на головній дорозі.

Позивач, в свою чергу, наголошує на тому, що проїзд перехрестя не перешкоджав руху автомобіля патрульної поліції.

Оглянувши у судовому засіданні диск із відеозаписом правопорушення, суд встановив наступні обставини. На зазначеному відеозаписі зафіксовано рух автомобіля, який рухається по головній дорозі. Після чого, автомобіль марки «RENAULT MEGANE», білого кольору, повертає на головну дорогу, не спричинивши перешкод для руху, зміни напрямку руху, швидкості чи іншої аварійної обставновки для автомобіля з якого здійснювалася відеофіксація. Долучений відеозапис слід оцінювати критично, оскільки із нього не можливо встановити, чи зафіксований на ньому транспортний засіб дійсно має номерний знак державної реєстрації саме НОМЕР_1 чи ні. Також не можливо встановити зображення відповідного знаку. Враховуючи зону дії знаку, суд не може встановити наявність чи відсутність відповідних обмежень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У контексті з положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

КУпАП становить сукупність як матеріальних норм права за якими встановлено зміст адміністративних правопорушень та відповідальність за їх вчинення, так і процесуальних норм права які передбачають порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

При розв`язанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В своєму позові позивач, як на підстави для скасування спірної постанови про накладення на неї адміністративного стягнення, серед іншого, посилається також на порушення її прав при її винесенні. Позивач вказує, що поліцейським не було проведено розгляд справи взагалі. Зокрема, поліцейський не роз`яснив позивачу, її права і обов`язки, не розглянув та не задовольнив клопотання про надання можливості огляду відео фіксації правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Верховний Суд у Постанові № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року роз`яснив, що на підставі статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пунктів 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, у матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні будь-які докази провини правопорушника, окрім копії постанови про адміністративне правопорушення та відеодиску, який доказів порушення правил дорожнього руху позивачем не містить, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаної постанови.

Суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем, тому не можна погодитися із доводами інспектора поліції, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності, крім того, позивач не погоджувався із підставами притягнення його до адміністративної відповідальності, але з постанови не вбачається, чому інспектор віддав перевагу власним переконанням та не прийняв до уваги пояснення правопорушника. Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини особи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 443352 від 12.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

В той час позовні вимоги в частині визнання протиправними дії старшого інспектора Золочівського РВП НУ НП у Львівській області капітана поліції Дуткевича А.А. щодо винесення оскаржуваної постанови за ч.1 ст.122 КУпАП задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, вказана норма законодавства має вичерпний перелік рішень, які місцевий загальний суд має прийняти за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому вимога позивача щодо визнання дій старшого інспектора неправомірними задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.7, ч.1 ст. 122, 245-247, 251, 258, 283, 287, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову старшого інспектора Золочівського РВП НУ НП у Львівській області капітана поліції Дуткевича Андрія Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №443352 від 12.06.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення в розмірі 680,0 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Золочівський районний відділ поліції ГУ НП України в Львівській області, м.Золочів, вул.Шашкевича,43, Золочівський район Львівської області.

Суддя Ю.М.Колтун