Справа № 280/797/22
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Справа № 280/797/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд: стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 141303,62 грн., у т.ч.:

по земельному податку з фізичних осіб 13976,90 грн.

по податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 127326,72 грн.

Крім того, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача наявний узгоджений податковий борг. З метою погашення податкового боргу, боржнику (відповідачу) направлялась податкова вимога, проте відповідачем заборгованість погашена не була. В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України суддею був вчинений запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

З наданої 20.01.2022 на запит суду інформації вбачається, що відповідач зареєстрований за зазначеною у позові адресою.

Ухвалою від 24.01.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без виклику (без повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив в якому зазначив, що він не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки у його власності знаходиться недобудована нежитлова будівля. Заборгованість по сплаті земельного податку з фізичних осіб сплачена ОСОБА_1 17.01.2022, що підтверджується квитанцією про сплату. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, зазначає наступне.

Що стосується заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінене від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

ГУ ДПС у Запорізькій області визначено суму податкового зобов`язання з об`єкту нерухомого майна 1/2 частка недобудованої нежитлової будівлі універмагу літ.А-2, площею 2381,4 кв.м. що розташована в АДРЕСА_2 .

Об`єкти, база оподаткування та порядок адміністрування податку на нерухоме майно закріплені статтею 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України). База оподаткування об`єктів нерухомості, фізичним особам обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта нерухомості податок сплачується фізичною особою починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт (підпункт 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України).

Взаємовідносини що виникають з підстав власності на нерухоме майно врегульовані Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює обов`язок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, як один із етапів забудови територій.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Правовий статус об`єкта незавершеного будівництва закріплено частиною третьою статті 331 ЦК України, яка зазначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Визначення об`єкта незавершеного будівництва в переліку об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що закріплені підпунктами 14.1.129 і 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, які підлягають оподаткуванню згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України відсутнє.

Разом з тим, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено можливість реєстрації прав на об`єкти незавершеного будівництва.

Приймаючи постанову від 7 вересня 2016 року у справі №6-47цс16 щодо визнання права на частину об`єкта незавершеного будівництва Верховний Суд України дійшов такого правового висновку:

«У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346. статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, а тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними».

Висновок про те, що об`єкт незавершеного будівництва набуває статусу об`єкта нерухомого майна тільки після введення його в експлуатацію міститься також в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 у справі №6-159 цс 15, а також в листі ГУ ДФС у Київській області від 09.03.2016 №541/10/10-36-17-01.

Таким чином, в разі якщо об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт нерухомого майна) тільки зводиться і ще не введений в експлуатацію, то він не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

Виходячи з викладеного суд вважає, що ГУ ДПС у Запорізькій області безпідставно ототожнив реєстрацію прав на об`єкт незавершеного будівництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без введення в експлуатацію будівлі, із реєстрацією закінченого будівництвом об`єкта.

В обґрунтування позовних вимог позивача посилається на податкові повідомлення-рішення:

- №0-0829 від 07.06.2019, яким зобов`язано боржника (відповідача по справі) сплатити податок на нерухоме майно за 2018 рік у розмірі 42127,61 грн.;

- №0-0829 від 06.02.2020, яким зобов`язано боржника сплатити податок на нерухоме майно за 2019 рік у розмірі 47219,58 грн.;

- №0-0829 від 10.06.2021, яким зобов`язано боржника сплатити податок на нерухоме майно за 2020 рік у розмірі 48989,51 грн.

Проте, ОСОБА_1 в адміністративному порядку оскаржив податкове повідомлення-рішення №0-0829 від 06.02.2020.

Рішенням Державної податкової служби України від 24.04.2020 №14409/6/99-00-08-05-04-06 за результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення №0-0829 від 06.02.2020 було скасовано, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є власником недобудованої нежитлової будівлі, яка не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішення про результати розгляду скарги від 20.04.2020 долучено до матеріалів справи.

З урахуванням наведеного рішення ДПС України податкове повідомлення-рішення №0-0829 від 07.06.2019 також є безпідставним, як таке, що передувало скасованому.

Доказів того, що в 2020 році відповідач зареєстрував об`єкт завершеного будівництва позивач суду не надав, в зв`язку з чим не довів обґрунтованість винесення податкового повідомлення-рішення №0-0829 від 10.06.2021.

Що стосується заборгованості по сплаті земельного податку з фізичних осіб у розмірі 13976,90 грн, то вона була сплачена ОСОБА_1 17.01.2022 року, що підтверджується квитанцією про сплату, яка долучена до матеріалів справи.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано «11» листопада 2022 року.

Суддя Р.В. Кисіль