Справа № 520/8292/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/8292/22

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"10" листопада 2022 р. м. Харків
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 178 від 09.03.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про застосування до поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП № З ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 11.03.2022 № 141 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 /0083687/, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУ НП в Харківській області з 11.03.2022, без виплати грошового забезпечення з 24.02.2022.

3. Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на роботі у Відділі поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З Головного управління Національної поліції в Харківській області в Харківській області з 11.03.2022.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.02.2022 по день поновлення на посаді.

5. На підставі статті 371 КАС України допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на роботі у відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУ НП в Харківській області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № З ГУ НП в Харківській області з 11.03.2022.

6. На підставі статті 371 КАС України допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за час вимушеного прогулу з 24.02.2022 по день поновлення на посаді за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку.

На виконання зазначеної ухвали представником позивача було надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій зазначено, що 12 березня 2022 року про факт звільнення позивача йому було повідомлено виключно в усній формі з зазначенням необхідності повернути (здати) видану йому вогнепальну зброю (пістолет ПМ серія НОМЕР_2 ). В цей день 12.03.2022 позивач виконував свої посадові обов`язки у добовій зміні та продовжив їх виконувати до завершення добової зміни 13 березня 2022 року.

13 березня 2022 року після завершення добової зміни та виконання своїх обов`язків позивач повернув (здав) оперативному черговому видану йому вогнепальну зброю (пістолет ПМ серія НОМЕР_2 ), яка була прийнята оперативним черговим.

При цьому, позивачу не було видано жодного офіційного документа пов`язаного зі звільненням, не було роз`яснено підстави його звільнення, не отримано від нього будь-яких пояснень, не було видано трудову книжку.

У відповідь на усне прохання видати будь-яке документальне підтвердження звільнення: наказ про звільнення, матеріали службового розслідування, трудову книжку їх не було видано та було повідомлено позивача про те, що в силу введення воєнного стану слід окремо очікувати видачу та ознайомлення з зазначеними документами, що підтверджують звільнення та його підстави.

Також в обґрунтування заяви зазначено, що з метою захисту своїх інтересів та представництва інтересів позивачем укладено Договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро "Валентина Шафоростова".

Адвокатом Шафоростовим В.О. неодноразову було надіслано до відповідача адвокатські запити стосовно отримання копії наказу про звільнення та копії матеріалів службового розслідування та інших документів, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення, однак відповідей на вказані запити відповідачем надано не було.

Лише 20.09.2022 о 19:51 на електронну пошту представника позивача адвоката Шафоростова В.О. було надано відповідачем матеріали службового розслідування та витяг з наказу про звільнення представнику ОСОБА_1

05.10.2022 подано до Харківського окружного адміністративного суду позовну заяву, а отже в межах місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Предметом позову в даній справі є скасування наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області № 178 від 09.03.2022 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про застосування до поліцейського СРПП ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 11.03.2022 № 141 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 /0083687/, поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області з 11.03.2022, без виплати грошового забезпечення з 24.02.2022.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, ст. 122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, приписами ч. 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Виходячи з положень частини першої статті 59 Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є державною службою особливого характеру, тобто є публічною службою в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України.

Отже, поданий на розгляд суду спір належить до категорії спорів з приводу проходження публічної служби.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку звернення з зазначеним адміністративним позовом, представником позивача зазначено, що 12.03.2022 року позивача було повідомлено відповідачем в усній формі.

Таким чином суд зазначає, що позивач саме з 12.03.2022 року знав про порушення свої прав.

12.07.2022 року позивачем було укладено Договір про надання правової допомоги з Адвокатським бюро "Валентина Шафоростова".

21.07.2022 року адвокатом Шафоростовим В.О. було направлено на адресу Головного управління Національної поліції у Харківській області адвокатський запит щодо отримання копії наказу про звільнення та копії матеріалів службового розслідування та інших документів, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що про порушення своїх прав позивач знав або повинен був дізнатися ще з 12.03.2022 року, однак лише з 12.07.2022 року почав вчиняти дій спрямовані на захист своїх порушених прав та до суду звернувся лише 06.10.2022 року, тобто після спливу понад шести місяців після винесення відповідачем оскаржуваних наказів.

Окрім іншого суд зазначає, що позивач не міг не знати про порушення своїх прав, оскільки фактично після 13.03.2022 року позивач не виконував посадові обов`язки та не був допущений до роботи, а отже повинен був своєчасно вчиняти дії спрямовані на захист своїх прав. Доказів вчинення таких дій суду не надано.

Таким чином суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що лише 20.09.2022 року на електронну пошту представника позивача адвоката Шафоростова В.О. було надано відповідачем матеріали службового розслідування та витяг з наказу про звільнення, а отже перебіг строку звернення до суду розпочався з 21.09.2022 року.

Інших обставин та доказів на їх обґрунтування представник позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не зазначив.

Частиною першою та другою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду, отже не обґрунтував поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає жодних належних підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними та його поновлення, у зв`язку з чим вважає наявними підстави для повернення позову у зв`язку з пропуском місячного строку звернення до суду із цим позовом.

Суд зазначає, що така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 520/2559/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначено в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень з пропуском строку на таке оскарження, позивачем мають бути наведені переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

З огляду на зазначене, суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду як цілком необґрунтованої.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява вважається поданою без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 2 ст. 123 та п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України має бути повернута позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст.169 КАС України).

Згідно ч. 8 цієї статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Спірідонов М.О.