Справа № 320/7434/22
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Київ № 320/7434/22

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача - не з`явилися,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 67378864 від 29 липня 2022 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максимом Глібовичем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у державного виконавця не було підстав закінчувати виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду №320/12452/20 оскільки рішення суду не було виконане стягувачем, а причини невиконання рішення державним виконавцем не з`ясовані, відтак постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд на 13.09.2022. Суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10). Також суд витребував від відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 67378864, які мають бути прошнуровані, пронумеровані, з описом документів, підписаним виконавцем, який оформив виконавче провадження, із зазначенням дати складання опису.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 суд відклав судове засідання в адміністративній справі № 320/7434/22 та повторно витребував від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ): належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 67378864.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, водночас надав до суду матеріали виконавчого провадження та заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову й розглядати справу за відсутності відповідача.

Третя особа письмових пояснень щодо позову не надала.

У судове засідання, призначене у справі сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у передбачений законодавством строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як було встановлено судом, рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 320/12452/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління ПФУ у Київській області здійснити повторний розгляд заяв ОСОБА_1 щодо зарахування періоду в шість років з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, періода в сімнадцять років три місяці з 1 січня 2004 р. по 31 березня 2020 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, врахування помісячно суми доходу зі сплати фіксованого та єдиного податків за період з 1 січня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. відповідно до поданої довідки з ДПС від 14 травня 2020 року та внесення відповідні зміни до персональної облікової картки ОСОБА_1 в систему персоніфікованого обліку в Пенсійному Фонді України та щодо проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням змін як по пенсійному стажу, так і по сумі доходу та проведення відповідних доплат до раніше отриманих пенсійних виплат, починаючи з 26 квітня 2020 року та прийняти рішення за цими заявами.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ у Київській області (код ЄДРПОУ - 22933548) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

12.10.2021 Київським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 320/12452/20, яким зобов`язано Головне управління ПФУ у Київській області здійснити повторний розгляд заяв ОСОБА_1 щодо зарахування періоду в шість років з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, періода в сімнадцять років три місяці з 1 січня 2004 р. по 31 березня 2020 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, врахування помісячно суми доходу зі сплати фіксованого та єдиного податків за період з 1 січня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. відповідно до поданої довідки з ДПС від 14 травня 2020 року та внесення відповідні зміни до персональної облікової картки ОСОБА_1 в систему персоніфікованого обліку в Пенсійному Фонді України та щодо проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням змін як по пенсійному стажу, так і по сумі доходу та проведення відповідних доплат до раніше отриманих пенсійних виплат, починаючи з 26 квітня 2020 року та прийняти рішення за цими заявами.

Згідно відомостей вказаного виконавчого листа, боржником у ньому визначено - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, а стягувачем ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 03.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про примусове виконання рішення суду, а саме виконавчого листа № 320/12452/20, виданого 12.10.2021 Київським окружним адміністративним судом.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2021 ВП № 67378864 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 320/12452/20 виданого 12.10.2021 Київським окружним адміністративним судом.

Зазначено про обов`язок боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 24000 грн.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 14.12.2021 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.12.2021 № 1000-0905-5/124087. Так, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначило про те, що періоди страхового стажу з 01.01.1998 р. по 25.12.2001 р. враховано на підставі записів трудової книжки. Період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 р. по 31 12.2019 р. врахований до страхового стажу на підставі відомостей Персоніфікованого обліку, пропорційно сплаченим страховим внескам. За заявою ОСОБА_1 від 28.05.2020 р. проведено, перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу в період з 26.12.2001 р. по 31.12.2003 (за періоди не враховані при первинному призначенні пенсії) на підставі довідки №15801/ФОП/10-З6-51-05 від 14.05.2020 р. виданої головним управлінням ДПС у Київській області.

Щодо зарахування періоду страхового стажу з 01.01.2020 р. по 31.03.2020 встановлено. На дату звернення за призначенням пенсії 27.03.2020 р., на дату звернення за перерахунком 28.05.2020 р. за даними персоніфікованого обліку повністю відсутня інформація про нараховану заробітну плату, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2020 р по 31.03.2020 р. відсутні.

Враховуючи викладене, а саме: виконання рішення суду від 14.06.2021 № 320/12452/20, до моменту відкриття виконавчого провадження, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області просило закінчити виконавче провадження № 67378864 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та звільнити Головне управління від сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

04.02.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 67378864.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 04.02.2022 ВП № 67378864 за невиконання рішення суду накладено на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

У вказаній постанові державний виконавець зазначив, що листом від 03.12.2021 № 1000-0905-5/24087, Головне управління Пенсійного фонду Україні у Київський області повідомило, що відділом перерахунку пенсій розглянуто рішення Київського окружного адміністративного суд віл 14.06.2021 р. № 320/12452/20, в частині питань що належать до компетенції даного Відділу. Згідно виконавчого документа, який перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ), Головне управління Пенсійного фонду України у Київський області зобов`язано розглянути заяви ОСОБА_1 та прийняти рішення за цими заявами. З огляду на те, що інформації про розгляд заяв ОСОБА_1 та інформації про прийняте за результатами розгляду заяв рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київський області не надано, рішення суду боржником не виконано.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 10.05.2022 ВП № 67378864 за повторне невиконання рішення суду накладено на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови державний виконавець зазначив, що станом на 10.05.2022 рішення суду згідно виконавчого документа боржником не виконано. Доказів виконання рішення не надано, також не повідомлено про обставини, які зумовлюють завершення чи зупинення виконавчого провадження. Дані обставини свідчать про повторне невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2022 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26.05.2022 № 1000-0905-5/47333. Відповідно до змісту вказаного листа боржник - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначив, що періоди страхового стажу з 01.01.1998 р. по 25.12.2001 р. враховано на підставі записів трудової книжки. Період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 р. по 31.12.2019 врахований до страхового стажу на підставі відомостей Персоніфікованого обліку, пропорційно сплаченим страховим внескам. За заявою ОСОБА_1 від 28.05.2020 р. проведено, перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу в період з 26.12.2001 р. по 31.12.2003 (за періоди не враховані при первинному призначенні пенсії) на підставі довідки №15801/ФОП/10-З6-51-05 від 14.05.2020 р. виданої головним управлінням ДПС у Київській області.

Щодо зарахування періоду страхового стажу з 01.01.2020 р. по 31.03.2020 встановлено. На дату звернення за призначенням пенсії 27.03.2020 , на дату звернення за перерахунком 28.05.2020 . за даними персоніфікованого обліку повністю відсутня інформація про нараховану заробітну плату, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням періоду з 01.01.2020 по 31.03.2020 відсутні.

15.06.2022 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 , у якій стягувач зазначив, що повторний розгляд його заяв на виконання виконавчого документа не відбувся, відповіді про повторний розгляд заяв та прийняте в результаті такого розгляду рішення він не отримував. Крім того ОСОБА_1 вказав, що відповідно до чинного в Україні законодавства з підстав невиконання без поважних причин боржником рішення за виконавчим провадженням № 67378864 просить надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

15.06.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було прийнято повідомлення про вчинення кримінального правопорушення у виконавчому провадженні ВП № 67378864 в якому просив розглянути питання щодо притягнення до відповідальності службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за невиконання рішення суду.

29.07.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 67378864, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 320/12452/20 виданого 12.10.2021 Київським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління ПФУ у Київській області здійснити повторний розгляд заяв ОСОБА_1 щодо зарахування періоду в шість років з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, періода в сімнадцять років три місяці з 1 січня 2004 р. по 31 березня 2020 р. до трудового стажу як фізичній особі - підприємцю на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, врахування помісячно суми доходу зі сплати фіксованого та єдиного податків за період з 1 січня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. відповідно до поданої довідки з ДПС від 14 травня 2020 року та внесення відповідні зміни до персональної облікової картки ОСОБА_1 в систему персоніфікованого обліку в Пенсійному Фонді України та щодо проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням змін як по пенсійному стажу, так і по сумі доходу та проведення відповідних доплат до раніше отриманих пенсійних виплат, починаючи з 26 квітня 2020 року та прийняти рішення за цими заявами.

Відповідно до змісту описової частини вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження в ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, в зв`язку з невиконання боржником рішення суду, керуючись статтями 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови про накладення боржника штрафу у розмірі 5100 грн та 10200 грн. Керуючись статтею 382 Кримінального кодексу України, статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем на адресу Фастівського управління поліції направлено повідомлення про вчинення посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - кримінального правопорушення. З огляду на викладене та враховуючи, що виконати рішення суду без участі боржника неможливо, державним виконавцем вчинено всі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» на виконання даного рішення суду.

Не погоджуючись з постановою про закінчення виконавчого провадження та вважаючи її такою, що порушує його права позивач звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною першою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

З аналізу правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин слідує, що закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:

- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин);

- накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин);

- звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Разом з тим, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року у справі № 826/14580/16 (пункти 40-43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду залишилось невиконаним, про що зазначено державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження.

Суд зауважує, що вказану правову позицію викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.11.2020 у справі № 554/10283/18.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Разом з цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

З огляду на встановлені судом обставини та правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не було здійснено належні заходи, в межах наявних у нього повноважень, для повного та своєчасного виконання судового рішення. Слід зауважити про те, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) не є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 750/9782/16-а, від 7 серпня 2019 року у справі №378/1033/17, від 4 вересня 2019 року у справі № 286/1810/17, від 7 жовтня 2020 року у справі №461/6978/19.

Крім того, згідно доводів позивача рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/12452/20 не виконане боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, отже відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні заходи для перевірки виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 320/12452/20 виданого 12.10.2021 Київським окружним адміністративним судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволення, а спірна постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 01.09.2022 № E299-КСА5-ВК2В, відтак, зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 992,40 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 14, 71, 77, 90, 143, 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 67378864 від 29 липня 2022 року, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим Максимом Глібовичем.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код: 43315602; місцезнаходження: м. Київ, вул. Виборзька, 32).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його прийняття.

Суддя Панова Г. В.