Справа № 340/10344/21
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 340/10344/21

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022р. у справі № 340/10344/21
за позовом:Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба
до: про:ОСОБА_1 відшкодування витрат , пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2021р. Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба (далі - Університет) за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного позову з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат , пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі, судом першої інстанції позов зареєстровано 13.12.2021р. /а.с. 2-6/.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2022р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №340/10344/21 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін /а.с. 29/
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському національному університеті Повітряних сил в період з 20.07.2017р. по 11.11.2021р. на посаді курсанта, між Університетом та відповідачем укладено контракт на проходження військової служби (навчання) в Університеті строком на період навчання з 20.07.2017р. У подальшому укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем контракт на проходження військової служби (навчання) був достроково розірваний 11.11.2021р., відповідач виключений зі списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) №260 від 10.11.2021р.. Відповідно до положень діючого законодавства та умов укладеного з відповідачем контракту у разі дострокового припинення контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість курсант повинен відшкодувати витрати, пов`язанні із його утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Розмір видатків, які пов`язанні із утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі Університету, за період з 20.07.2017р. по 11.11.2021р. становить 156986,71грн., відповідач у справі повідомлений про необхідність відшкодування цих витрат та про їх розмір, та відповідачем будь-які виплати у рахунок цієї суми не здійснювались, тому позивач змушений звернутись до суду з цим позовом у якому просив суд стягнути з відповідача на користь Університету суму у розмірі 156986,71грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022р. у справі №340/10344/21 адміністративний позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедубу суму у розмірі 156986,71грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання (суддя Пасічник Ю.П.) / а.с. 31-32/.
Відповідач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів поштового зв`язку 21.07.2022р. безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу /а.с. 63-77/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 82/.
З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.07.202р. з суду першої інстанції Кіровоградського окружного адміністративного суду, витребувано матеріали адміністративної справи №340/10344/21 /а.с. 83/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 04.08.2022р. / а.с. 85/.
Разом з апеляційної скаргою було подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду від 17.02.2022р. у даній справі /а.с. 78-80/
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022р. у справі №340/10344/21 поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022р. у справі №340/10344/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022р. у справі №340/10344/21 / а.с. 152/, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 13.09.2022р. / а.с. 87/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, тому вважає, що судом першої інстанції було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі із порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 17.02.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивача у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.
У зв`язку з тим, що суддя Чередниченко В.Є., який входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №340/10344/21, перебуває у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №340/10344/21 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №340/10344/21 від 07.11.2022р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Іванов С.М., Панченко О.М. /а.с. 93/.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 20.07.2017 р. між Міністерством оборони України, в особі начальника Університетом, і солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедубу /а.с. 8/, відповідно до якого відповідач, серед іншого, зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у Харківському національному університету Повітряних Сил імені Івана Кожедубу, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.
Відповідача у справі ОСОБА_1 , відповідно до витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) №260 від 10.11.2021р. солдата , курсанта 241/1 навчальної групи 4 курса (набору 2017року) інженерно-авіаційного факультету університету відраховано від подальшого навчання, у зв`язку з розірванням контракту, через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та відповідно до п.36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 11.11.2021р. і відповідача виключено з 11.11.2021р. із списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Новоукраїнка Кіровоградської області для зарахування на військовий облік /а.с. 9/.
Відповідно до положень ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006р. «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», позивачем у справі, складено зведений розрахунок фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 20.07.2017р. по 11.11.2021р., відповідно до якого сума відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в Університеті, становить 156986,71грн., у тому числі: грошове забезпечення 35499,06 грн.; продовольче забезпечення 72002,87 грн.; медичне забезпечення 910,30 грн.; оплата комунальних послуг і вартість спожитих енергоносіїв 19033,91грн., та відповідача у справі із вказаним розрахунком ознайомлено під підпис, зазначені обставини підтверджуються наданою суду та долученою до матеріалів справи копією розрахунку та іншими письмовими доказами / а.с. 10/, повідомленням відповідача про необхідність відшкодування суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, та її розміром /а.с. 10,11-16/.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, а також враховуючи, що відповідачу у справі було відомо про розмір суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті та необхідність її відшкодування /а.с. 10/, а невчинення ним дій спрямованих на відшкодування цієї суми фактично свідчить про відмову відповідача від здійснення дії спрямованих на відшкодування цієї суми у добровільному порядку, що з урахуванням дострокового розірвання контракту за ініціативою відповідача та невідшкодуванням витрат, пов`язаних із утриманням під час проходження ним військової служби (навчання), обумовило звернення позивача до суду із цим позовом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон, який підлягає застосуванню у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).
Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 2 Закону громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями, і порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями ч. 6 ст. 2 цього ж Закону визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Статтею 25 Закону передбачено, що підготовка громадян України:
- для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, у яких здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів;
- прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки і порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Положеннями ч. 10 ст. 25 Закону передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «з», «и» ч.6 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти), витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти, визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006р. (далі Порядок) .
Так сукупний аналіз положень п. 3, 5, 6 Порядку дає можливість зробити висновок про те, що відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою, і такі витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю, зокрема, курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.
А положеннями п. 7 цього ж Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
На виконання вимог пункту 3 Порядку наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007р. затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок №419/831/240/605/537/219/534).
Відповідно до п. 2.1. Порядку №419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі (далі - ВНЗ), а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо). До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г. При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
Відповідно до пункту 2.3 цього Порядку №419/831/240/605/537/219/534 у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Аналіз вищенаведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних відносин, дає підстави зробити висновок про те, що у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу та курсантом на проходження ним військової служби (навчання) на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та контрактом, і у разі дострокового розірвання контракту, зокрема, через небажання продовжувати навчання, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Враховуючи, що під час розгляду цієї справи встановлено, що за умовами укладеного між відповідачем та Університетом контракту від 20.07.2021р. /а.с. 8/ відповідач зобов`язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у Університеті, в якій проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, і у період проходження військової служби (навчання) відповідачем 01.06.2021р. подано рапорт про відрахування з навчального закладу через небажання продовжувати навчання /а.с. 17/, у зв`язку з чим 11.11.2021р. солдата ОСОБА_1 відраховано з навчання та виключено зі списків перемінного складу курсантів Університету, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі і суд першої інстанції роблячи такий висновок правильно виходив з того, що у власноручно підписаних відповідачем контракті про проходження військової служби (навчання) та рапорті про відрахування з навчального закладу вказувалося на обов`язок відповідача відшкодувати, відповідно до вимог Постанови №964, фактичні витрати за навчання в навчальному закладі, що свідчить про те, що відповідач у справі був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового розірвання ним контракту, як і був обізнаний та ознайомлений із розрахунком витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, здійсненим відповідно до приписів Порядку № 964 та Порядку №419/831/240/605/537/219/534, і відповідачу було запропоновано добровільно відшкодувати ці витрати, що підтверджується наданими суду копіями таких розрахунків, які містять підписи відповідача / а.с.33-43,32/.
Щодо посилань відповідача у апеляційній скарзі на те, що позивач не звільняється від обов`язку звернутись до відповідача з вимогою про відшкодування в добровільному порядку витрат, то колегія суддів не може прийняти ці доводи до уваги з огляду на наступне.
Враховуючи, що за наведеного правового регулювання (частина десятою статті 25 Закону та пункт 7 Порядку ) право на звернення до суду у позивачів у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, який висловлено ним під час вирішення близьких за змістом правовідносин та викладено у постановах від 30.09.2019р. у справі №340/685/19 та від 10.10.2019р. у справі №140/721/19, тому з огляду на відсутність після 11.11.2021р., будь-яких дій відповідача спрямованих на добровільне відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач у справі розцінив це як відмову відповідача добровільно відшкодувати витрати, а саме наявність такої відмови надає право на звернення з відповідним позовом до суду, обґрунтовано звернувся до суду першої інстанції із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про обґрунтованість заявлених позивачами у цій справі позовних вимог та постановив правильне рішення про стягнення з відповідача на користь Університету заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Харківському національному університеті Повітряних сил за період з 20.07.2017р. по 11.11.2021р. у розмірі 156986,71грн.
Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно та повно з`ясував усі суттєві обставини справи, застосував при вирішенні цього спору норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та актуальну правозастосовну практику Верховного Суду, зробив правильний висновок щодо обґрунтованості позовних вимог та і постановив у цій справі правильне рішення про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, тому враховуючи, що апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення , колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 17.02.2022р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника апеляційної скарги з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2022р. у справі №340/10344/21 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2022р.
Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко