Справа № 640/20990/21
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Громадянки Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Громадянка Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 30.06.2021 року № 8788 про відмову громадянці КНР ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 20.06.2017 Посольством КНР в Україні) в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийняти рішення про видачу посвідки на тимчасове проживання громадянці КНР ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 20.06.2017 Посольством КНР в Україні), згідно поданих нею раніше документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 30.06.2021 року № 8788 про відмову громадянці КНР ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 20.06.2017 Посольством КНР в Україні) в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянки Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 про оформлення та видачу посвідки, з урахуванням висновків суду, наведених у мотивувальній частині рішення. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що за результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , позивач виявлена не була, на телефонні дзвінки не відповідає, що може свідчити про факт подання нею неправдивих відомостей при звернені за оформлення посвідок на тимчасове проживання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону № 3773-VІ та, відповідно до п. 9 ст. 61 Порядку № 322, може слугувати підставою для відмови в оформленні посвідки на тимчасове проживання.

03 листопада 2022 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Громадянки Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 - Мовчанюк Наталії Петрівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , яка є громадянкою Китайської Народної Республіки, у зв`язку з закінченням строку дії посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_3 від 28.07.2020, з метою продовження строку дії посвідки, 17 червня 2021 року подала до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області через територіальний підрозділ Фастівський РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області пакет документів для оформлення (обміну) посвідки на тимчасове проживання.

Громадянкою Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 для обміну Посвідки № НОМЕР_3 від 28.07.2020 було подано до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області наступні документи:

- заяву-анкету від 17.06.2021 №105096674;

- копію паспортного документу громадянина КНР ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 з візою типу О;

- переклад на українську мову сторінки паспортного документа з особистими даними громадянки КНР ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , засвідчений нотаріально;

- копію Договору добровільного комплексного страхування під час подорожі або перебування на території України від 20.07.2020;

- копію Договору добровільного медичного страхування та страхування від нещасних випадків під час подорожі або перебування на території України від 15.06.2021;

- квитанцію про сплату адміністративного збору від 17.06.2021 №71530169;

- копія Дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА №062163 від 08.10.2018;

- зобов`язання приймаючої сторони щодо оформлення іноземцю чи особі без громадянства посвідки на тимчасове проживання від 17.06.2021 № 190;

- копію Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.08.2020 №127;

- копію Посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_3 від 28.07.2020.

30 червня 2021 року Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області було прийнято рішення №8788, яким Громадянці Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку № 322, відповідно до якого, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів.

Не погоджуючись із даною відмовою, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, як на момент отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні так і на час прийняття рішення про її скасування визначався Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI), який також встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Приписами пункту 18 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно частини 10 статті 4 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для провадження культурної, наукової, освітньої діяльності на підставах і в порядку, встановлених міжнародними договорами України або спеціальними програмами, а також іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою участі в міжнародних та регіональних волонтерських програмах чи участі в діяльності організацій та установ, що залучають до своєї діяльності волонтерів відповідно до Закону України "Про волонтерську діяльність", інформація про які розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, отримали посвідку на тимчасове проживання та здійснюють волонтерську діяльність на базі зазначених організацій та установ, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період провадження такої діяльності.

Частиною 10 статті 5 Закону № 3773-VI закріплено, що підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною десятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства, дійсний поліс медичного страхування, подання відповідного державного органу, відповідального за виконання культурних, освітніх, наукових, спортивних, волонтерських програм, для участі в яких іноземець чи особа без громадянства прибули в Україну, або організації чи установи, що залучає до своєї діяльності волонтерів, інформація про яку розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері волонтерської діяльності, та копія свідоцтва про державну реєстрацію такої організації чи установи.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджений постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 року (далі - Порядок №322).

Пунктом 21 Порядку № 322 визначено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 61 Порядку №322 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли: 1) іноземець або особа без громадянства мають посвідку чи посвідку на постійне проживання (крім випадків обміну посвідки), посвідчення біженця чи посвідчення особи, якій надано додатковий захист, які є дійсними на день звернення; 2) іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду; 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію; 4) встановлено належність особи до громадянства України; 5) за видачею посвідки звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень для її отримання; 6) іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки; 7) отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 8) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований чи не відповідає встановленому зразку, чи належить іншій особі, чи строк його дії закінчився; 9) встановлено факт подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів; 10) виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи державних органів, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну; 11) в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що однією з підстав для відмови у оформленні або видачі посвідки, законодавцем визначено, що контролюючий орган має право, на підставі проведеної перевірки та після встановленого факту подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів, відмовити в оформленні або видачі посвідки.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області від 30 червня 2021 року №8788 відмовлено Громадянці Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 9 пункту 61 Порядку № 322 (а.с. 9).

Апелянт зазначає, що за результатами проведеної перевірки адреси: АДРЕСА_1 , позивач виявлена не була, на телефонні дзвінки не відповідала, що може свідчити про факт подання нею неправдивих відомостей при зверненні щодо оформлення посвідок на тимчасове проживання.

Вищевказаний висновок зроблений на підставі інформації, що вказана в листі начальника управління міграційного контролю нелегальної міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області І. Семинога від 29.06.2021 №8010.8.4/51608-21, складеним за результатами перевірки достовірності поданої інформації в заяві-анкеті №105096674 від 17.06.2021 (а.с. 64-65).

У даному листі також повідомлено про те, що вказана адреса має ознаки масової реєстрації іноземців. Здійснено розмову із селищним головою села Бортники, ОСОБА_2 , яка повідомила що за вищевказаною адресою зареєстровано близько 12-13-ти іноземних громадян Китаю, які працюють на заводі TOB «ЕКО-ВТОР ФАСТІВ» в м. Фастові. Також, в ході перевірки встановлено, що на території заводу є гуртожиток в якому проживають іноземні громадяни Китаю.

З даного приводу, слід зазначити наступне.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 25 серпня 2020 року №127, виданою Бортниківською сільською радою, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно довідки від 14 липня 2021 року, виданої Малоснітинським старостинським округом, громадянка ОСОБА_3 з 24.08.2018 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, матеріали справи містять копію Договору найму (оренди) житлового приміщення у будинках (квартирах), які належать громадянам на праві приватної власності від 01 червня 2021, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 (Наймодавець) зобов`язується надати ОСОБА_1 (Наймач) у користування вільне жиле приміщення: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , придатне для постійного проживання в ньому безоплатно (а.с. 20-21).

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, ні в матеріалах справи, ні в матеріалах особової справи позивача не міститься жодних зауважень з боку відповідача щодо дійсності та достовірності зазначених вище документів.

Отже, вищевказані документи підтверджують інформацію про місце проживання, що зазначена позивачем в заяві-анкеті №105096674 від 17.06.2021.

Щодо інформації, яка вказана в листі начальника управління міграційного контролю нелегальної міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області І. Семинога від 29.06.2021 №8010.8.4/51608-21, слід зазначити наступне.

Так, зі змісту вищевказаного листа не вбачається в який саме день та час здійснювався виїзд перевіряючих за адресою місця проживання позивача.

Також, в матеріалах справи наявна копія листа Виконавчого комітету Фастівської міської ради Малоснітинського старостинського округу від 20.07.2021 №194, виконаного на ім`я представника позивача - адвоката Щербаня Т.В., у відповідь на адвокатський запит останнього від 15.07.2021, з якого вбачається, що телефонні дзвінки від посадових осіб відповідача з питань з`ясування інформації, що стосується фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки КНР ОСОБА_1 , у період з 17.06.2021 року по 30.06.2021 року не надходили (а.с. 23).

При цьому, згідно даного листа Виконавчого комітету Фастівської міської ради Малоснітинського старостинського округу від 20.07.2021 №194, староста Малоснітинського старостинського округу ОСОБА_2 до проведення службовцями Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії перевірки адреси: АДРЕСА_1 , з питань з`ясування факту проживання за вказаною адресою громадянки КНР ОСОБА_1 , у період з 17.06.2021 року по 30.06.2021 року не залучалася, за даною адресою, для з`ясування місця проживання не виїзджала.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що посадовими особами здійснювались телефонні дзвінки на номер позивача з метою встановлення її місця перебування.

Беручи до уваги викладене, доводи апелянта про те, що позивач за адресою: АДРЕСА_1 виявлена не була, на телефонні дзвінки не відповідає, що може свідчити про факт подання нею неправдивих відомостей при зверненні за оформленням посвідок на тимчасове проживання, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, не підтверджено жодними належними доказами.

З огляду на зазначене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 30.06.2021 року № 8788 про відмову Громадянці Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Водночас, щодо оскаржуваного рішення суду в частині зобов`язання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повторно розглянути заяву громадянки Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 про оформлення та видачу посвідки, з урахуванням висновків суду, наведених у мотивувальній частині рішення, апеляційна скарга відповідача доводів не містить.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Громадянки Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишиної О.М.