Справа № 160/7480/22
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/7480/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника відповідача: Литвин Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року, (суддя суду першої інстанції Жукової Є.О.), прийняту в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/7480/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови перерахувати пенсію протиправними; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до Списку №1 навчання в ПТУ №30 з 01.02.1984 року по 31.05.1984 року; період підприємницької діяльності з 24.01.1996 по 31.12.1997 року; не зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі 10 місяців 06 днів роботи прохідника підземного; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , період роботи як фізичної особи - підприємця з 24.01.1996 року по 31.12.1997 року до страхового стажу позивача; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період навчання з 01.02.1984 по 31.05.1084 року та проходження в цей період виробничої практики до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах-подвійному розмірі; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області повторно розрахувати коефіцієнт страхового стажу з неврахованими 10 місяців 06 днів за Списком №1; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахувати понаднормовий стаж відповідно до вимог п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до травня 2015 року (загальний стаж 20, Список №1 10); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , пенсію на пільгових умовах за Списком №1, з 29.05.2013 року та повернути не доплачену суму пенсійних виплат.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відмова відповідача зарахувати до страхового стажу період підприємницької діяльності з 24.01.1996 року по 01.01.1998 року (1 рік 11 місяців 06 днів) на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, оскільки довідка про щомісячну сплату єдиного податку відсутня із-за строку давності збереження матеріалів(із відповіді податкової) є протиправною. Пенсійний фонд відмовився зарахувати період навчання в ПТУ №30 за фахом прохідник підземний до пільгового стажу в пільговому розрахунку (4 місяці), незважаючи на те, що позивач 3 місяці проходив в підземних умовах виробничу практику, про що надавав у відділення пенсійного фонду наказ №93 від 27.02.1984 року. Відмова підтверджується листом від 05.11.2021 року з додатком розрахунку страхового стажу та листом від 12.01.2022 року; невірно розраховується понаднормовий стаж, незважаючи на те, що позивач не працює з 15 листопада 2017 року (довідка розрахунку страхового стажу) та письмово звертався із заявою про розрахунок понаднормового стажу як непрацюючому пенсіонеру, якому призначена пільгова пенсія за Списком №1 до 2015 року, пенсійний фонд понаднормовий стаж продовжує розраховувати з 35 років стажу, а не як за Списком №1 - 20 років.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії протиправними.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до Списку № 1 період навчання в ПТУ №30 з 01.02.1984 року по 31.05.1984 року; період роботи з 26.06.1984 р. по 11.10.1984 р. в подвійному розмірі; період підприємницької діяльності з 24.01.1996 по 31.12.1997 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи як фізичної особи - підприємця з 24.01.1996 року по 31.12.1997 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період навчання ОСОБА_1 в ПТУ №30 з 01.02.1984 р. по 31.05.1084 р. та проходження виробничої практики до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 з 30.05.2013 р., з дати перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з урахуванням раніше виплачених сум

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до довідки ГУ ДПС у Дніпропетровській області не підтверджено факт сплати позивачем єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування у період з 24.01.1996 року по 31.12.1997 року, отже підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу позивача відсутні. Також, відповідач зазначає, що період навчання позивача за фахом та його виробнича практика зараховані до пільгового стажу позивача за списком №1 відтак підстави для додаткового зарахування вказаного періоду за рішенням суду відсутні. Крім того, відповідач наполягає на тому, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 року надано позивачу строк до 04.11.2022 року для подання до суду клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову.

Позивачем до суду подано клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову у даній справі, в обґрунтування якого вказано, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише в листопаді 2021 року, раніше він не знав про порушення своїх прав, з позовом звернувся протягом 6 місяців з моменту отримання письмової відповіді відповідача про порядок обрахування його пенсії.

Також, позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошує на тому, що він має право на зарахування періоду його навчання до пільгового стажу за списком №1 в кратному розмірі 1:2. Крім того, вказує, що період провадження підприємницькою діяльністю за період з 24.01.1996 року по 31.12.1997 року має бути зарахований до його стажу з огляду на те, що за вказаний період ним сплачувались страхові внески, однак відповідні документи не збереглися.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 29.05.20213 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання пояснень щодо розрахунку пенсії.

05 листопада 2021 року відповідачем надано відповідь про порядок розрахунку розміру пенсії позивача, вказано про періоди зарахованого стажу, визначений індивідуальний коефіцієнт.

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем необґрунтовано не зараховано до пільгового стажу позивача періоду його навчання за фахом та проходження виробничої практики, також відповідач необґрунтовано відмовив у зарахуванні до страхового стажу період провадження позивачем підприємницької діяльності. Перерахунок розміру пенсії позивача зобов`язано провести за період з 29.05.2013 року, дати призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць -після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі- Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Частиною другою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що у період з 01.02.1984 року по 31.05.1984 року позивач проходив навчання за фахом в ПТУ №30, також у зазначений період він проходив виробничу практику у період з 01.03.1984 року по 31.05.1984 року.

Також, встановлені обставини справи свідчать, що вказаний період навчання зарахований у пільговий стаж позивача за списком №1 при призначенні пенсії.

На думку позивача період його навчання за фахом у ПТУ №30, а також проходження виробничої практики (всього 4 місяці) необхідно зарахувати до стажу у подвійному розмірі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинним законодавством не передбачено кратності зарахування до пільгового чи страхового стажу особи періоду навчання за фахом у розрахунку 1:2.

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Тобто, право на зарахування додатково по одному року до страхового стажу виникає у особи, в разі якщо нею відпрацьовано повний рік на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Натомість, якщо відповідний стаж роботи становить менше 1 року, підстави для застосування приписів абз. 10 ч. 3 ст. 24 зазначеного Закону відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для повторного зарахування до стажу позивача 4 місяців навчання за фахом.

Стосовно не зарахування до стажу позивача періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.1996 року по 31.12.1997 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), для підтвердження страхового стажу до 1 січня 2004 року подаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637, а за період роботи починаючи з 01 січня 2004 року - за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з Порядком № 637, за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, до трудового стажу зараховується - час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці за період до 01 травня 1993 року, а також, час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарства.

Зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців періоди проведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, у тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року - на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Або довідки, виданої податковою інспекцією про перебування на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із зазначенням системи оподаткування та інформації про сплату податку.

Згідно Порядку 22-1, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності (крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування), з 01 липня 2000 року підтверджується - довідкою з бази даних Реєстру застрахованих осіб (форма ОК-5). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 1 січня 2004 року - довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб.

Отже, належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2018 по справі №643/20104/15-а.

Як видно з матеріалів справи до заяви про призначення пенсії позивачем було надано довідку Криворізької північної МДПІ від 10.04.2013 року, відповідно до якої термін зберігання облікових справ платників податків і зборів ст. 292 згідно з Переліком типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 17.04.2012 року №517/20884 становить 5 років. Таким чином, інформацію про сплату ОСОБА_1 податків за період з 01.01.1996 року по 1997 рік надати неможливо. При цьому надано інформацію щодо сплати позивачем податків на доходи фізичних осіб та єдиного внеску за період з 01.01.1998 року по 31.12.2009 року.

Тобто, наданою позивачем довідкою не підтверджується факт сплати позивачем внесків за період з 01.01.1996 року по 31.12.1997 року.

Інших документів на підтвердження сплати позивачем внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у спірних період ОСОБА_1 не надано.

Відтак, на думку суду, у пенсійного органу були відсутні підстави для врахування до страхового стажу позивача періоду провадження ним підприємницької діяльності з 01.01.1996 року по 31.12.1997 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно строків звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 24.12.2020 р. у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суд, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

Як в адміністративному позові так і в заяві про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався з відповіді пенсійного органу, отриманої 05.11.2021 року, а також відповіді, отриманої 12.01.2022 року, з позовом до суду він звернувся 24.05.2022 року.

Таким чином, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі не підтверджуються.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року в адміністративній справі №160/7480/22 скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії протиправними; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до Списку № 1 період навчання в ПТУ №30 з 01.02.1984 року по 31.05.1984 року; період роботи з 26.06.1984 р. по 11.10.1984 р. в подвійному розмірі; період підприємницької діяльності з 24.01.1996 по 31.12.1997 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи як фізичної особи - підприємця з 24.01.1996 року по 31.12.1997 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період навчання ОСОБА_1 в ПТУ №30 з 01.02.1984 р. по 31.05.1084 р. та проходження виробничої практики до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 з 30.05.2013 р., з дати перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з урахуванням раніше виплачених сум - прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 09.11.2022 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук