Справа № 320/13550/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «С» № від 30.07.2020 року із визначеними зобов`язаннями зі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000, 00 грн., форми «С» № від 30.07.2020 року із визначеними зобов`язаннями зі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 00000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що підприємницьку діяльність припинила за власним бажанням 09.07.2020 року, про що державним реєстратором було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому на момент проведення перевірки не була фізичною особою-підприємцем та не отримувала жодного доходу від такої діяльності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Головним управління ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій представник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, на підтвердження своєї позиції апелянт зазначає, що за результатами проведеної фактичної перевірки встановлено факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.11, 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 19 жовтня 2022 року.

Від позивача 19.10.2022 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 зазначає, що на момент проведення перевірки не здійснювала підприємницьку діяльність, а тому обставини, що були встановлені в ході проведення такої перевірки не можуть вважатися належними, достовірними та достатніми доказами порушення ОСОБА_1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець 21.04.2017, номер запису 0037742.

Однак, 09.07.2020 року на підставі власного рішення, нею припинено підприємницьку діяльність, про що внесено запис у ЄДРПОУ. Видами діяльності платника під час перебування її у статусі ФОП згідно КВЕД були: 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (основний); 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

Для здійснення господарської діяльності, 15.06.2020 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ПП «Маркет-Ш-О-В» (Орендодавець) укладено договір №16, за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове користування приміщення під заклад громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із відсутністю стабільного джерела доходу та неможливістю оплати орендної плати, 06.07.2020 року розірвано договір про оренду у тимчасове користування приміщення від 15.06.2020 року.

Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області на підставі п.п 80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України згідно із наказом ГУ ДПС у Київській області від 08.07.2020 №887 та направленнями на проведення фактичної перевірки від 09.07.2020 №387, №388, проведено фактичну перевірка торгового об`єкту, розташованого за адресою; АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

За результатами проведеної перевірки складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки від 09.07.2020 №181-10-36-32-00-10/.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлено наступні порушення:

- реалізація алкогольного напою за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95- ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, плодового і коньячного, алкогольних напоїв і тютюнових виробів»;

- реалізація алкогольного напою без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги статті 11 Закону №481, п.226.9. статті 226 Податкового кодексу України, п.5 Положення про виготовлення, зберігань я, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- форми «С» № від 30.07.2020 року із визначеними зобов`язаннями зі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 000, 00 грн.;

- форми «С» № від 30.07.2020 року із визначеними зобов`язаннями зі штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 00000 грн.

Позивач, вважаючи оскаржувані Податкові повідомлення-рішення протиправними, звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Суд першої інстанції приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, виходив з того, що відповідачем прийнято оскаржувані ППР не на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та з порушеннями норм податкового законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України, відповідно до положень пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки. Пунктами 80.5, 80.7 вказаної статті передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Порядок оформлення результатів перевірок передбачений статтею 86 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Відповідно до положень пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробі та пального, відповідно до наказу від 08.07.2020 року № 887, ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку об`єкта, що знаходиться: АДРЕСА_1 ., кафе.

Щодо правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень № від 30.07.2020 року та №№ від 30.07.2020 року, якими до позивача застосовано штраф у розмірі 17000, 00 грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Перевіркою встановлено реалізацію алкогольного напою за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а також факт реалізації алкогольного напою без марки акцизного податку встановленого зразка.

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт, який перевірявся, зокрема нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_1 перебував з 15.06.2020 року у тимчасовому користуванні ФОП ОСОБА_1 на підставі договору №16 про оренду приміщення з метою здійснення торгівельної діяльності із ПП «Маркет-Ш-О-В»

Однак, в матеріалах справи міститься копія договору від 06.07.2020 року про розірвання договору №16 від 15.06.2020 року.

Отже, приміщення за адресою АДРЕСА_1 , перебувало на момент проведення контролюючим органом перевірки, у володінні ПП «Маркет-Ш-О-В», що виключає провадження саме позивачем господарської діяльності за вище вказаною адресою.

Отже, позивачка є неналежним суб`єктом відповідальності за порушення виявлені в ході проведення фактичної перевірки, яка оформлена актом від 09.07.2020 року №181-10-36-32-00-10/.

В матеріалах справи міститься копія наказу №1 від 08.07.2020 року, відповідно до якого позивачка прийняла рішення про припинення підприємницької діяльності. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань , підприємницьку діяльність припинено позивачкою 09.07.2020 року, про що внесено запис.

У свою чергу, відповідачем не доведено та не підтверджено доказами належності ФОП ОСОБА_1 алкогольного напою та факт його реалізації безпосередньо позивачкою у приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо доводів апелянта про те, що продавець - ОСОБА_2 під час перевірки надала пояснення та зазначила, що вона є продавцем ФОП ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка здійснила продаж товарів перебуває у трудових чи цивільно-правових відносинах з позивачкою. Такі докази також відсутні в матеріалах фактичної перевірки.

Отже, обставини, що були встановлені в ході проведення перевірки не можуть вважатися належними, достовірними та достатніми доказами порушення позивачкою Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що винесені податкові повідомлення-рішення форми «С» № від 30.07.2020 року, форми «С» № від 30.07.2020 року прийнято контролюючим органом не у межах та не у спосіб передбачений законодавством України, а отже підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 січня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко