Справа № 240/13670/21
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Житомир справа № 240/13670/21

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати дії Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у наданні їй дозволу на переоформлення автомобіля протиправними;

- зобов`язати Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації надати йому довідку-рахунок з розрахунковою сумою для викупу автомобіля марки ЗАЗ 110308-44, 2010 року випуску, надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля та надати дозвіл на перереєстрацію на її ім`я.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що її батько ОСОБА_2 був особою з інвалідністю 1 групи внаслідок війни, та був забезпечений автомобілем марки ЗАЗ, 110308-44, 2010 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 через органи соціального захисту населення на пільгових умовах. Вказує, що її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач проживала разом із своїм батьком, доглядала за ним та вела спільне господарство.

Листом від 19.03.2021 Департамент праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації надав відповідь про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що відсутній факт її реєстрації за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час її смерті.

Позивач вважає дану відмову щодо переоформлення автомобіля протиправною та такою, що порушує її законні права та інтереси, а тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 12.03.2021 позивачка звернулась із заявою до відповідача про надання дозволу на викуп вказаного вище автомобіля та з проханням обрахувати вартість доплати за автомобіль, яким був забезпечений її батько. Листом від 19.03.2021 №1527/02 відповідач відмовив позивачці в переоформленні автомобіля, мотивуючи тим, що відповідно до п. 16 Порядку № 999, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (зі змінами), після смерті особи з інвалідністю автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту залишається іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який проживав та був зареєстрований на час смерті особи з інвалідністю за місцем його проживання і реєстрації, та у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до рішення колегії Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 25.11.2010 № 22, наказу від 26.11.2010 №118 інваліду війни 1 групи ОСОБА_2 , жителю смт. Попільня Житомирськогорайону було видано безоплатно автомобіль ЗАЗ 110308-44, 2010 року виготовлення, номер двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , яким він користувався до смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , про, що сторонами не заперечується.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.12.2019 серії НОМЕР_3 .

Згідно із витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач 12.03.2021 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на викуп автомобіля ЗАЗ 110308-44, 2010 року виготовлення, номер двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , з проханням розрахувати вартість доплати за автомобіль, яким був забезпечений її батько.

Листом від 19.03.2021 № 1527/02 відповідач відмовив позивачці в переоформленні автомобіля, мотивуючи тим, що відповідно до п. 16 Порядку № 999, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 (зі змінами), після смерті особи з інвалідністю автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту залишається іншому члену сім`і померлої особи з інвалідністю, який проживав та був зареєстрований на час смерті особи з інвалідністю за місцем його проживання і реєстрації, та у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю. Оскільки в документах, які надійшли до відповідача зазначено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно ОСОБА_1 , на день смерті ОСОБА_2 , була зареєстрована за іншою адресою ( АДРЕСА_1 ), їй було відмовлено.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 22 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безоплатне забезпечення автомобілем (за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем) на термін експлуатації до десяти років (з наступною заміною на новий), виплата компенсації на бензин (пальне), ремонт, технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інваліди війни з числа осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, за наявності медичних показань для забезпечення автомобілем, безоплатно забезпечуються автомобілем першочергово із числа позачерговиків у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Відповідно до частини 9 статті 26 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів врегульовано Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 (далі - Порядок №999).

Відповідно до пункту 3 Порядку №999 до членів сім`ї особи з інвалідністю належать громадяни України, які проживають разом з нею, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Пунктом 16 Порядку №999 передбачено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який:

- мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

- був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

- не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова вартість автомобіля визначається структурним підрозділом з питань соціального захисту населення або управлінням виконавчої дирекції Фонду з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний календарний місяць, або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний календарний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний календарний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства суд приходить до висновку, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається члену сім`ї померлого інваліда за сукупності двох обставин: реєстрації місця проживання такого члена сім`ї за місцем реєстрації інваліда на момент його смерті; сплати членом сім`ї інваліда вартості автомобіля протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства.

Суд встановив, що ОСОБА_2 , як особа з інвалідністю І групи, на підставі Постанови КМУ №999 отримав у 2010 році автомобіль марки ЗАЗ 110308-44, 2010 року виготовлення, номер двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11.12.2019 серії НОМЕР_3 .

Місцем реєстрації ОСОБА_2 було АДРЕСА_2 . Водночас, позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд наголошує, що законодавство пов`язує право члена сім`ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля за умови наявності факту реєстрації його місця проживання за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час її смерті. Аналогічна правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року по справі № 822/1265/17.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на викуп автомобіля.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачкою судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Департамента праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації (майдан С.П. Корольова, 3/14,Житомир,10014, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова