Справа № 574/58/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 р.Справа № 574/58/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Буринського районного суду Сумської області від 20.04.2022, головуючий суддя І інстанції: Гук Т.Р., м. Буринь, по справі № 574/58/22

за позовом ОСОБА_1

до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича , Державної екологічної інспекції у Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ

24.01.2022 ОСОБА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1 ) через свого представника Міненка С. А. звернувся до Буринського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича (далі за текстом перший відповідач, старший інспектор Приходько І. О.), Державної екологічної інспекції у Сумській області (далі за текстом другий відповідач, Держекоінспекція у Сумській області), у якому просив:

скасувати постанову старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021 про притягнення позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за статті 188-5 КУпАП у виді штрафу в сумі 765 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області судові витрати 496 грн. 20 коп. у рахунок відшкодування судового збору та визначити п`ятиденний строк після вирішення справи по суті для подачі доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України;

поновити строк на оскарження постанови старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021, про притягнення позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу в сумі 765 грн. з моменту фактичного отримання 15.01.2022;

зупинити дію старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021, про притягнення позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу в сумі 765 грн. до вирішення справи по суті;

витребувати у відповідача Державної екологічної інспекції у Сумській області належним чином засвідчені копії матеріалів, що були підставою для постановлення постанови старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021, про притягнення позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу в сумі 765 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувану постанову винесено протиправно, з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності в частині не пред`явлення позивачу перед початком проведення позапланового заходу державного контролю копії погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки та за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, оскільки позивач хоча і працює на посаді агронома у Сільськогосподарському фермерському господарстві «СТЕПОК» (далі за текстом СФГ «СТЕПОК»), але до його посадових обов`язків не належить контроль за виконанням приписів контролюючих органів.

Окрім цього вказує, що ані СФГ «СТЕПОК», ані він особисто, не мають жодного відношення до порушень екологічного законодавства, зазначених у приписі.

Вважає, що притягнення його до відповідальності за статтею 188-5 КУпАП відбулося за відсутністю належних та допустимих доказів протиправних дій позивача, при цьому, першим відповідачем не вмотивовано чому саме позивач має нести відповідальність за невиконання СФГ «СТЕПОК» припису № 265/06 від 21.10.2021 до акту № 485/06 (копія а. с. 9) (далі за текстом припис № 265/06).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 20.04.2022 у справі № 574/58/22 позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича, Державної екологічної інспекції у Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задоволено.

Постанову старшого інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича № 015101 від 28.12.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Другий відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Буринського районного суду Сумської області від 20.04.2022 у справі № 574/58/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а постанову про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021, винесену відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що саме позивач є членом СФГ «СТЕПОК» та заступником голови СФГ «СТЕПОК», а тому в силу приписів ст. 15 Закону України «Про фермерське господарство» несе відповідальність за порушення СФГ «СТЕПОК» екологічного законодавства. Пояснив, що державною інспекцією була проведена позапланова перевірка СФГ «СТЕПОК», після якої надано СФГ «СТЕПОК» припис № 485/06, яким зобов`язано до 01.11.2021 провести очищення земельних ділянок державного водного фонду від промислових відходів. Припис № 265/06 був надісланий поштою, оскільки керівник СФГ «СТЕПОК» відмовився від його отримання, а у поштовій накладній «Нова Пошта» зазначено, що вказане поштове відправлення отримав ОСОБА_1 (член фермерського господарства і позивач), який був обізнаний про необхідність його виконати, що не було враховано судом першої інстанції.

Поза увагою суду першої інстанції також залишено примітку у приписі № 265/06 «у разі ненадання в установлений термін інформації, відповідальні особи будуть притягнути до відповідальності за ст. 188-5 КУпАП» та попередження про відповідальність за цією статтею.

З дня отримання припису № 265/06 від позивача не надходило жодних листів або клопотань про те, що він не уповноважений на виконання отриманого ним припису, а тому ОСОБА_1 був обізнаний про необхідність виконати припис, однак умисно його не виконав, незважаючи на попередження про адміністративну відповідальність. На день винесення оскаржуваної постанови припис був чинний, а тому підлягав виконанню.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися вчасно і належним чином, про причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2021 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І. О. складено акт № 485/06 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів СФГ «СТЕПОК».

Як вбачається зі змісту вищевказаного акту у ході перевірки було виявлено ряд порушень, зокрема те, що за відсутності речових прав СФГ «СТЕПОК» використовує земельні ділянки державного водного фонду (прибережна смуга притоки р. Сейм, р. Буривня та частково її тимчасово висохле русло) для облаштування проїздів (підсипання доріг) до земельних ділянок, які знаходяться у нього в оренді на території Буринської МТГ.

Також під час перевірки встановлено, що для облаштування проїздів СФГ «СТЕПОК» здійснено несанкціоноване скидання і розміщення промислових відходів, тобто засмічення земель у межах водоохоронної зони р. Сейм, а саме у прибережній смузі її притоки р. Буривня та частково в її тимчасово висохлому руслі, що є грубим порушенням режиму використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг водних об`єктів. Крім того, в акті зафіксовано, що для облаштування проїздів СФГ «СТЕПОК» здійснено незаконну порубку 32 сироростучих дерев порід «клен» та «верба» в межах водоохоронної зони р. Сейм, а саме у прибережній смузі її притоки р. Буривня.

21.10.2021 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І. О. за висновками акту перевірки № 485/06 було видано припис № 265/06, яким СФГ «СТЕПОК» зобов`язано в термін до 01.11.2021 провести очищення земельних ділянок державного водного фонду від промислових відходів: прибережну смугу р. Буривня та її русло на території Буринської МТГ (Клепальський старостинський округ) та Новослобідської СТГ (Червоноозерський старостинський округ) Конотопського району Сумської області. Вказаний припис містить запис про відмову директора СФГ «СТЕПОК» ОСОБА_2 від його отримання.

Як вбачається з матеріалів справи 22.10.2021 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І. О. направлено засобами поштового зв`язку позивачу ОСОБА_1 припис № 265/06, який був отриманий останнім 23.10.2021.

28.12.2021 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 015101, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статті 188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. за те, що він працюючи на посаді заступника директора СФГ «СТЕПОК» в порушення статтей 11, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» не виконав пункт 1 припису № 265/06 від 21.10.2021 до акту перевірки № 485/06 від 21.10.2021.

Не погодившись з постановою старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021 про притягнення позивача, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статті 188-5 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 765 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови, винесеної за відсутності належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, та допущення відповідачами порушення вимог статей 188-5, 278, 279 КУпАП під час процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності (не складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, формальне здійснення розгляду справи про притягнення до адміністративного правопорушення без будь-якої підготовки до розгляду справи та без дослідження доказів), що з урахуванням відсутності доказів того, що позивач обіймає посаду заступника директора СФГ «СТЕПОК» та входить до складу членів останнього (є його відповідальною особою), є підставою для її скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням, наведеним у пункті 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

На виконання положень статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XIІ.

Згідно зі статтею 34 Закону № 1264-XIІ завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до статті 35 Закону № 1264-XIІ державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

При цьому, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877 V.

Відповідно до визначень, наведених у статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно з абзацами четвертим і шостим частини першої статті 8 Закону № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.

Приписами абзацу четвертого статті 11 Закону № 877-V установлено, що суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн слугувало те, що він працюючи на посаді заступника директора СФГ «СТЕПОК» в порушення статей 11, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» не виконав пункт 1 припису № 265/06 від 21.10.2021 до акту перевірки № 485/06 від 21.10.2021.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протиправність оскаржуваної постанови № 015101 від 28.12.2021 позивач пов`язує з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188 5 КУпАП (невиконання законних приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища), оскільки до посадових обов`язків ОСОБА_1 , який працює на посаді агронома у СФГ «СТЕПОК», не належить контроль за виконанням приписів контролюючих органів. Також, наполягає на порушенні процедури проведення перевірки.

Слід зазначити, що до складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, входить спеціальний суб`єкт особа, якій адресоване законне розпорядження чи припис, інша законна вимога посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Для встановлення належності позивача до суб`єктного складу порушників статті 188-5 КУпАП необхідно встановити хто несе відповідальність за порушення СФГ «СТЕПОК» норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначено Законом України «Про фермерське господарство» № 973-IV від 19.06.2003 (далі по тексту Закон № 973-IV).

Згідно з приписами частини першої абзацу першої частини п`ятої статті 1 Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, має статус сімейного фермерського господарства, за умови що в його підприємницькій діяльності використовується праця членів такого господарства, якими є виключно члени однієї сім`ї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України.

Відповідно до норм частини першої статті 3 Закону № 973-IV членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень установчого документа фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).

Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону. Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України. Голова фермерського господарства може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом (стаття 4 Закону № 973-IV).

Обов`язки фермерських господарств, у власності яких є земельні ділянки, надані їм для ведення фермерського господарства відповідно до закону, передбачені частиною 1 статті 15 Закону № 973-IV, згідно з якою такі господарства зобов`язані, зокрема: забезпечувати використання земельних ділянок за їх цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; не допускати зниження родючості ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

За частиною другою статті 32 Закону № 973-IV органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють контроль за діяльністю фермерського господарства у випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 21 Закону № 973-IV за порушення кредитно-розрахункової і податкової дисципліни, санітарних і ветеринарних норм, правил, вимог щодо якості продукції та інших нормативно-правових актів, що регулюють здійснення господарської діяльності, голова фермерського господарства несе відповідальність, передбачену законом.

Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що за не виконання законних приписів посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, що адресовані фермерському господарству, несе відповідальність голова фермерського господарства або за його письмовим дорученням один з членів господарства або особа, яка працює за контрактом.

Відповідно до витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підриємців та громадських формувань засновником та керівником СФГ «СТЕПОК» є ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що припис № 265/06 до акту перевірки № 485/06 було видано на ім`я директора СФГ «СТЕПОК» ОСОБА_2 , а за невиконання вказаного припису оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що останній працює у СФГ «СТЕПОК» на посаді агронома.

Доказів того, що ОСОБА_1 є заступником директора СФГ «СТЕПОК» та за письмовим дорученням керівника СФГ «СТЕПОК» ОСОБА_2 , як член господарства або особа, яка працює за контрактом, як це передбачено статтею 4 Закону № 973-IV, повинен відповідно до своїх посадових обов`язків за спірний період забезпечити виконання приписів контролюючих органів, відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій.

Окрім цього, колегія суддів зауважує, що саме ОСОБА_2 адресований припис № 265/06 і саме вказана особа відмовилися від отримання припису № 265/06, про що у останньому міститься відповідний запис.

Таким чином, колегія суддів установила, що за порушення СФГ «СТЕПОК» норм, правил, вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища несе голова СФГ «СТЕПОК», яким, як установлено судом першої інстанції, та підтверджено в суді апеляційної інстанції є ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на отримання 23.10.2021 ОСОБА_1 направленого засобами поштового зв`язку на адресу СФГ «СТЕПОК» припису № 265/06 від 21.10.2021, не є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини та беручи до уваги норми права, які слід застосувати до вирішення спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом особою, якій адресоване законне розпорядження чи припис посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП є протиправним.

Згідно зі статтею 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, частиною першою статті 52 , статтями 53, 53-1, 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1, 79, 79-2, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки), статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною четвертою статті 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У визначеному частиною першою статті 258 КУпАП переліку адміністративних правопорушень, у разі вчинення яких протокол не складається, стаття 188-5 КУпАП відсутня.

Згідно з частиною 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У пункті 2.4 рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі №5 рп/2015 суд роз`яснив, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі встановлення посадовою особою органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП, мав бути складений протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який є основним засобом доказування щодо наявності в діях позивача складу правопорушення статті 188-5 КУпАП, першим відповідачем в порушення вимог статті 254 КУпАП не складався.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею188-5 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходька Ігоря Олександровича про накладення адміністративного стягнення № 015101 від 28.12.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 765 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, в силу пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність у діях позивача події і складу правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.188-5 КУпАП.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 20.04.2022 по справі № 574/58/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню в силу ч.3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова