Справа № 752/19114/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/124/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Гладибороди Л.О. ,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови серія ЕАО № 4531619 від 24.07.2021р. про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.07.2021 інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Яциковичем Іваном Мирославовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 4531619 від 24.07.2021р., якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вважає зазначену постанову необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам закону, винесеною з порушенням процесуальних норм, оскільки у відповідача - лейтенанта поліції Яциковича І.М. - відсутні докази фіксування порушення. Інспектором УПП в м. Києві було відмовлено у вимозі про виклик адвоката. Таким чином, лейтенант поліції Яцикович І.М. не дотримався вимог ст. 280 КУпАП та не з`ясував належним чином, у спосіб, передбачений Законом, всіх необхідних обставин, внаслідок чого незаконно та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд скасувати постанову серії ЕАО № 4531619 від 24.07.2021р.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови серія ЕАО № 4531619 від 24.07.2021р. про накладення адміністративного стягнення залишено без руху.

13 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про усунення недоліків з уточненою позовною заявою.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Відповідачі про судовий розгляд справи повідомлялися у спосіб, передбачений КАС України, шляхом направлення копій ухвал про відкриття провадження у справі та позовних заяв з додатками, яку відповідач-1 отримав 08 листопада 2021 року, а відповідач-2 - 07 вересня 2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 липня 2021 року о 10 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 99, відносно позивача інспектором патрульної поліції Яциковичем І.М. Управління патрульної поліції в м. Києві була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ЕАО № 4531619 від 24.07.2021 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У зазначеній постанові вказано, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст.268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачі у справі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

З боку відповідачів суду не надано доказу на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 17.1 Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо.

Проте, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Більше того, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Крім того, враховуючи вимоги ст. 251 КУпАП, графа постанови: «до постанови додаються ...» поліцейським не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Викладене, узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17. Такої ж позиції притримується Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 року справі № 524/9716/16-а.

Статтею 40 ЗУ «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 258 КУпАП у випадках, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова відповідно до вимог статті 283 КУпАП або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Позивач зазначає, що інспектором було відмовлено у клопотанні щодо користування правовою допомогою під час розгляду справи, що не заперечується й відповідачами - Управління патрульної поліції у місті Києві, Департаментом патрульної поліції - що проявляється у ненаданні відзиву.

Статтею 268 КУпАП передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а не тільки під час розгляду справу у суді. Тому суд вважає помилковими припущення відповідача щодо належної реалізації права на захист позивача лише тільки шляхом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Суд, вважає, що забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на її участь у процесі прийняття рішення є одним із складових елементів забезпечення права на захист та права на справедливий суд, що передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що інспектором та відповідачами не спростовано доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху, а також недотримання процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним.

У позовні заяві ОСОБА_2 наголошує, що 24.07.2021 року рухався по проспекту Академіка Глушкова зі сторони центрального автовокзалу в напрямку Кільцевої дороги, так як разом із сім`єю прямували у Волинську область. Після закінчення суцільної лінії і зміни її на переривчасту, позивач здійснив маневр повороту праворуч (на крайню праву смугу) де за декілька метрів його і зупинили працівники поліції.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що за фотокартками, долученими ОСОБА_2 до позовної заяви, вбачається, що зупинка його транспортного засобу марки «Infiniti» д.н.з. НОМЕР_1 , відбулась на дорожній смузі, відокремленій преривчастою лінією, що є правомірним відповідно до п. 17.2 ПДР України, згідно якого водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Разом з тим, зазначені фотокартки не можуть бути належним та допустимим доказом тверджень позивача, оскільки з доданих останнім фотографій не вбаєчається конкретно визначеної адреси, за якою відбулась зупинка, що позбавляє суд можливості встановити або спростувати факт наявності наближеного повороту праворуч на Кільцеву дорогу зі сторони проспекту А. Глушкова по відношенню до місця зупинки автомобіля «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками поліції.

Більше того, слід зазначити, що надані позивачем роздруківки з карти, з відповідним власноручним позначенням місця зупинки працівниками поліції, шляхом проставлення крапки, не є належним та допустимим доказом, оскільки не доводять факту зупинки автомобіля «Infiniti», д.н.з. НОМЕР_1 , саме на вказаному позивачем місці.

Отже, враховуючи викладені позивачем обставини в позові, матеріали справи та з вищенаведеного беззаперечно не вбачається, що в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, оскільки беззаперечних доказів до суду вчинення правопорушення позивачем не надано, не спростовано тверджень позивача щодо незабезпечення права на захист, інші докази передбачені ст.77 КАС України відповідачами не надано, суд приходить до висновку, що підлягає скасуванню постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4531619 від 24.07.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови серія ЕАО № 4531619 від 24.07.2021 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4531619 від 24.07.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

3. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, закрити.

4. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) грн.

5. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.О. Ольшевської