Справа № 752/11451/21
Суддя: Ольшевська І. О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/164/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Дениса Павловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача поліцейського інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Д.П., Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій інспектора поліції по винесенню постанови серії ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та зобов`язання інспектора поліції надати докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 вказаного в постанові серії ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 25.04.2021 інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Вікторовим Д.П. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4121969 від 25.04.2021р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з вищевказаною постановою 25.04.2021 року о 21-47 год. в м. Києві по Харківській площі позивач, керуючи автомобілем, нібито порушив вимоги п. 34 ПДР України, а саме: керуючи транспортним засобом перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вказує, що правил дорожнього руху не порушував, докази його вини відсутні, відповідачем порушено порядок винесення постанови, а відтак позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови винесене з грубими порушеннями вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, що є незаконним, в зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд скасувати постанову серії ЕАН № 4121969 від 25.04.2021р.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Дениса Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху.

19 серпня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2022р. залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції.

На адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Кубрак О.І. заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вказуючи, що позивач 25.04.2021 року порушив вимоги п. 34. Правил дорожнього руху, а інспектор УПП в м. Києві Вікторов Д.П., діючи виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Представник відповідача звертає увагу суду, що розгляд справи був зафіксований на нагрудний реєстратор інспектора, скоєння адміністративного правопорушення зафіксовано системою відеоспостереження «Безпечне місто» Kyiv Smart City, а саме камера № 10.10.40.31, що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківська площа, відповідно до яких вбачається, що позивач перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. (відеозапис додається). Таким чином, з огляду на вищевикладене постанова серії ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року винесена в рамках законодавства.

Заяв та клопотань однієї із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2021 року о 22 год. 23 хв. за адресою: м. Київ, Харківська площа, відносно позивача інспектором патрульної поліції Вікторовим Д.П. Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серія ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн.

У зазначеній постанові вказано, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив п. 34. Правил дорожнього руху України, а саме: порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху ,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст. 268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, дослідивши оптичний диск DVD-RW, долучений представником відповідача до відзиву, встановив, що диск містить виключно ярлик відеозапису, який виявилось неможливим переглянути, що позбавило суд можливості встановити або спростувати факт наявності правопорушення та вчинення його безпосередньо ОСОБА_1 .

Відтак, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності. З боку відповідача суду не надано доказу на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Суд звертає увагу, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 34 Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо.

Проте, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відзиву та диску на якому міститься виключно ярлик відеозапису, що не видалось можливим переглянути відповідачем не надано.

Більше того, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Також, суд вважає за необхідне зазначити що відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що, розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, відповідні працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 121 КпАП.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а та від 17.06.2020 у справі № 127/6881/17.

Разом з тим, суд звертає увагу, що органом Національної поліції, в розглядуваній справі є Департамент патрульної поліції, від імені якого, зокрема, є інспектор 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві лейтенант поліції Вікторов Д.П., уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 742/2298/17.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання надати суду докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної вимоги.

Крім того, позов в частині визнання дій інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Дениса Павловича неправомірними задоволенню не підлягає, оскільки згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи стороною відповідача не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів, у тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які б поза розумним сумнівом свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, підлягає скасуванню постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до поліцейського інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Дениса Павловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4121969 від 25 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

3. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, закрити.

4. У задоволенні позовних вимог до поліцейського інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м. Києва, лейтенанта поліції Вікторова Дениса Павловича відмовити.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) грн.

6. Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.О. Ольшевська