Справа № 120/1955/22-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1955/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

03 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

представника позивача: Корнійчука С.А.,

представника відповідача: Ліскової А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Агрономічної сільської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 в частині земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:2211, площею 2 га, розташованої на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:004:2211 була сформована на її замовлення. Однак, на підставі рішення Агрономічної сільської ради 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 здійснено поділ земельної ділянки. Позивач вважає, що земельні ділянки, за якими надано дозволи на розробку проекту землеустрою, не можуть бути передані у власність іншим особам, крім тих, яким надано дозволи.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Відповідач зазначає, що рішенням №1186 від 21.10.2021 ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою, що не підтверджує права претендувати на земельну ділянку. Станом на момент прийняття спірного рішення - 25.01.2022 вже було розглянуто по суті питання щодо затвердження проекту землеустрою та прийнято рішення про відмову в його затвердженні. У зв`язку з цим підстави стверджувати, що спірним рішенням порушено права та інтереси апелянта, відсутні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.11.2021 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки, яка розташована на території Агрономічної сільської ради.

На замовлення ОСОБА_1 було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради та сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:2211.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Агрономічної сільської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Агрономічної сільської ради площею 2,0 га з кадастровим номером :01:004:2211.

Рішенням Агрономічної сільської ради №1186 від 21 жовтня 2021 року в затвердженні проекту відмовлено.

В подальшому, рішенням Агрономічної сільської ради 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 надано дозвіл Агрономічній сільській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:2211 шляхом поділу на дві земельні ділянки орієнтовною площею по 1,00 га кожна.

Вважаючи рішенням Агрономічної сільської ради 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 протиправним та таким, що порушує її законні права та інтереси, позивачка звернулась до суду із позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до положень статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

27.05.2021 року набрав чинності Закон України № 1423-ІХ «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Відповідно до п. 58 цього Закону розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України: доповнено пунктом 24 такого змісту:

"24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради".

Отже, в п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України законодавцем врегульовано порядок переходу земельних ділянок із державної у комунальну власність та визначено алгоритм дій, які має вчинити особа, яка вже отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки та має намір реалізувати своє право на отримання земельної ділянки у власність.

Таким чином, з 27.05.2021 земельна ділянка, щодо якої позивачкою було розроблено проект землеустрою набула статусу землі комунальної власності територіальної громади Агрономічної сільської ради.

З урахуванням обставин справи, позивачка, яка 09.11.2020 отримала дозвіл органу виконавчої влади на розробку проекту землеустрою, відповідно до вимог п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України зобов`язана була у місячний строк з 27.05.2021 повідомити про наявність такого дозволу Агрономічну сільську раду. Законом України № 1423-ІХ повідомити Агрономічну сільську раду про отримання нею дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно земельної ділянки, яка розташована на території Агрономічної сільської ради.

Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання позивачкою вищезазначеного обов`язку до 28.06.2021.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Агрономічної сільської ради із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Агрономічної сільської ради площею 2,0 га з кадастровим номером :01:004:2211.

Відповідно до п. "а" ч. ст. 12 ЗК України розпорядження землями комунальної власності територіальних громад є виключним повноваженням сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин.

Відповідно до ст.2 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Як передбачено ч.1,2 ст.10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з п.34 ч.1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст. 46 ЗУ "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Так, 21.10.2021 рішенням Агрономічної сільської ради 15 сесії 8 скликання №1186 ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Агрономічної сільської ради.

В подальшому, рішенням Агрономічної сільської ради 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 надано дозвіл Агрономічній сільській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:2211 шляхом поділу на дві земельні ділянки орієнтовною площею по 1,00 га кожна.

З матеріалів справи встановлено, що з позовом до суду про оскарження рішенням Агрономічної сільської ради 15 сесії 8 скликання №1186 від 21.10.2021 ОСОБА_1 звернулась в лютому 2022 року.

Отже, станом на момент прийняття спірного рішення, а саме, 25.01.2022 вже було розглянуто по суті питання щодо затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову в його затверджені.

Враховуючи, що станом на 25.01.2022 рішення Агрономічної сільської ради 15 сесії 8 скликання №1186 від 21.10.2021 було чинним та ніким не оскаржено, то дії відповідача щодо ухвалення рішення 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 в частині земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:2211 не можуть вважатись недобросовісними та не є протиправними, оскільки вчинені відповідно до п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України у межах наданих повноважень.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто позивач повинен довести, що дійсно має право чи інтерес, про захист якого він просить, та відповідно до приписів частини першої статті 77 КАС України довести обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав чи інтересів позивача належними та допустимими доказами.

Незважаючи на обов`язок, встановлений частиною 2 статті 77 КАС України щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, процесуальне законодавство не звільняє позивача від обов`язку доказувати ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивачем не наведено достатніх підстав, які б свідчили про протиправність прийнятого Агрономічною сільською радою рішення 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 в частині земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:2211.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку доводам апелянта щодо протиправності відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою земельної ділянки із кадастровим номером :01:004:2211, оскільки предметом даного спору є оцінка правомірності рішення Агрономічної сільської ради 20 сесії 8 скликання №1712 від 25.01.2022 в частині надання дозволу відповідачу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:2211. Відтак, суд оцінює доводи апеляційної скарги в межах заявлених позовних вимог.

Посилання апелянта на положення п.24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, згідно з якими до 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначене положення стосується осіб, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначених у підпункті "е" цього пункту (земельних ділянок, визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 листопада 2022 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.