Справа № 140/5820/22
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/5820/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості (далі - Нововолинська МФ ВОЦЗ, відповідач) про:

- визнання дій щодо неврахування страхового стажу ОСОБА_1 до розрахунку допомоги по безробіттю протиправними;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з червня 2019 року по травень 2021 року (включно) на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська";

- зобов`язання врахувати до розрахунку допомоги по безробіттю ОСОБА_1 нараховану йому заробітну плату за період роботи з червня 2019 року по травень 2021 року (включно) на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська" (беручи до розрахунку допомоги по безробіттю належних 70%);

- зобов`язання здійснити перерахунок допомоги по безробіттю з дати взяття на облік, а саме з 29.06.2021 та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2022 року позивач повторно звернувся до Нововолинської МФ ВОЦЗ із заявою про здійснення перерахунку допомоги по безробіттю з урахуванням всіх періодів трудової діяльності, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 із врахуванням нарахованої заробітної плати за дані періоди роботи. 19.04.2022 відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку допомоги по безробіттю, про що повідомив листом №377/26.2. Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем не підтверджено наявність страхового стажу більше шести місяців протягом 12 місяців, що передували реєстрації як безробітного.

Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та незаконними Так, 28.05.2021 ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України був звільнений з ДП Шахта №9 Нововолинська, що підтверджується записом №17 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 . 29.06.2021 Нововолинською МФ ВОЦЗ йому було надано статус безробітного на підставі ч.1 с.43 закону України Про зайнятість населення. Проте, 29.06.2021 йому було призначено допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу, відповідно до ч.2, 4 ст.22, ч.3 ст.23 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Позивач зазначає, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Працівники не повинні відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.

Ухвалою судді від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.20).

У відзиві на позов (а.с.24-27) відповідач його вимог не визнав та зазначив, що розрахунковим періодом для призначення допомоги по безробіттю позивачу є червень 2020 року - травень 2021 року. За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з ВП Шахта №9 Нововолинська ДП Волиньвугілля та ДП «Шахта №9 «Нововолинська» частково сплачено єдиний соціальний внесок за вказаний період, що також підтверджується даними Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5, долучених позивачем до позову. Отже, страховий стаж протягом 12 місяців, які передували реєстрації в службі зайнятості позивача, становить 1 місяць, а тому позивачу допомогу по безробіттю призначено у мінімальному розмірі.

Щодо записів у трудовій книжці зауважує, що трудова книжка - це основний документ про трудову діяльність (зайнятість) працівника, який підтверджує стаж роботи, а також дає змогу власнику при прийнятті на роботу мати уяву про досвід роботи працівника. Однак, трудова книжка не підтверджує наявність страхового стажу. Твердження позивача, що порушення страхувальником вимог закону щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку з чим і утворилася заборгованість із сплати страхових внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи, не стосується спору, та не має законного відображення як фактор впливу на обчислення страхового стажу безробітного. Реалізація передбаченого права застрахованої особи на допомогу по безробіттю безпосередньо пов`язана із наявністю у неї певного страхового стажу, при цьому обов`язковою умовою для визнання певного періоду страховим стажем є сплата страхових внесків самою застрахованою особою або страхувальником. Крім того, звертає увагу, що позивач не позбавлений права вимагати відшкодування йому шкоди, заподіяної несвоєчасною сплатою страхових внесків, внаслідок чого він був позбавлений права на отримання допомоги по безробіттю у спірному розмірі, від роботодавця, з чиєї вини така була заподіяна, у порядку цивільного судочинства.

Відповідач не заперечує того факту, що позивач не повинен нести відповідальність за невиконання ВП Шахта №9 Нововолинська ДП Волиньвугілля обов`язку зі сплати ЄСВ, однак служба зайнятості не наділена повноваженнями здійснювати зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з червня 2019 року - травень 2021 року та проводити нарахування допомоги по безробіттю всупереч відомостям Державного реєстру.

Крім того, зазначає, що при зверненні 09.06.2021 до центру зайнятості та при поданні позовної заяви до суду позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б наявність страхового стажу більше шести місяців протягом 12 місяців, що передували реєстрації як безробітного. Більше того, копія Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5 підтверджує відсутність оскаржуваного страхового стажу. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Ухвалами суду від 14.10.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та відмовлено в задоволенні клопотання про залучення третіх осіб до участі у справі (а.с.54 -56).

17.10.2022 суд постановив ухвалу про витребування доказів, якою витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області інформацію про те, чи був ОСОБА_1 протягом періоду з червня 2019 року по травень 2021 року включений до поданої ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська" звітності «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також чи сплачені страхові внески ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська" по ОСОБА_1 за вказаний період.

31.10.2022 на адресу суду надійшла відповідь з ГУ ДПС України у Волинській області на виконання ухвали суду від 17.10.2022 (а.с.79).

09.11.2022 суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання Нововолинської МФ ВОЦЗ про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.85).

Суд перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

У період з 23.03.2004 по 28.05.2021 ОСОБА_1 працював електрослюсарем підземним на ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля», ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська", що підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с.10).

28.05.2021 позивач звільнений на підставі ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України з ВП Шахта №9 Нововолинська ДП Волиньвугілля за власним бажанням у зв`язку із невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору. Ці обставини підтверджуються відомостями трудової книжки (а.с.11 (зворот)).

09.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Нововолинської МФ ВОЦЗ із заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.28), на підставі якої останньому відповідно до наказу від 09.06.2021 №НТ210609 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі без урахування страхового стажу, відповідно до частин другої, четвертої статті 22, частини третьої статті 23 Закону №1533-III протягом 360 календарних днів з 09.06.2021 по 03.06.2022 та відкладено з 09.06.2021 по 28.06.2021 у зв`язку з наданням компенсаційних виплат при звільненні (а.с.29).

Виплата допомоги про безробіттю ОСОБА_1 була розпочата Нововолинською МФ ВОЦЗ з 29.06.2021 згідно з наказом від 07.07.2021 №НТ210707 (а.с.29).

24.06.2022 згідно з наказом НТ220624 центром зайнятості припинено виплату допомоги по безробіттю позивачу.

16.03.2022 позивач звернувся до Нововолинської МФ ВОЦЗ із заявою, у якій зазначив, що йому відомо про те, що при призначенні допомоги по безробіттю Нововолинською МФ ВОЦЗ не було враховано його заробітну плату та стаж за певні періоди роботи у зв`язку із тим, що його роботодавцем не було сплачено страхові внески. У зв`язку із тим, що обов`язок по сплаті страхових внесків покладається на роботодавця, а не на працівника, просив відповідача здійснити перерахунок призначеної йому допомоги по безробіттю з урахуванням всіх належних періодів роботи про що повідомити його письмово (а.с.40).

Листом від 19.04.2022 №377/26/2 Нововолинська МФ ВОЦЗ повідомила позивача про те, що факт сплати внесків підтверджується даними Державного реєстру або довідкою про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу. Інші джерела інформації законодавством не передбачені, та не можуть бути використані службою зайнятості. Однак, при поданні заяви позивачем не подано документів, які підтверджували б наявність страхового стажу більше шести місяців протягом 12 місяців, що передували реєстрації ж безробітного (а.с. 41).

Вважаючи протиправними дії відповідача з нарахування і виплати допомоги по безробіттю в мінімальному розмірі, без урахування його страхового стажу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 №1533-ІІІ (далі Закон №1533-III) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

За приписами статті 1 Закону №1533-III у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем);

страхові внески - кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом.

Терміни застрахована особа, страхувальники та роботодавці вживаються у цьому Законі у значенні, наведеному у Законі України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Пунктами 3, 10 частини першої статті 1 Закону №2464-VI визначено значення термінів, зокрема:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1533-ІІІ страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Частиною першою статті 6 Закону №1533-ІІІ встановлено, що право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Одним із видів такого забезпечення є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності (абзац другий частини першої статті 7 Закону №1533-ІІІ).

Згідно з частиною першою статті 22 Закону №1533-III право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону № 1533-III застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Частиною першою статті 23 Закону №1533-ІІІ встановлено, що застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Обчислення страхового стажу регламентовано статтею 21 Закону № 1533-ІІІ, відповідно до частини першої якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний пред`являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі.

З цим правом кореспондується обов`язок такого платника своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI), який підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону №2464-V).

Як передбачено частинами сьомою, восьмою, десятою, одинадцятою статті 9 Закону №2464-V єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно із частиною шостою статті 25 Закону №2464-V за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Виходячи зі змісту наведених норм, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи, підлягають обов`язковій сплаті і є гарантією матеріального забезпечення особи на випадок її безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин. Відповідальність за порушення умов та порядку сплати таких внесків покладено на платника єдиного внеску та його посадових осіб.

При цьому особи, які сплачують такі внески через роботодавця, без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної чи несвоєчасної сплати, означатиме порушення їх прав на отримання соціальних гарантій. Несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для позбавлення права застрахованої особи на отримання соціальних гарантій, оскільки це призведе до порушення принципу рівності перед законом.

Такий правовий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 29.04.2020 у справі №266/970/16-а, від 22.04.2021 у справі №752/20612/17.

Процедуру, умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, та механізм обчислення районними, міськими, районними у містах та міськрайонними центрами зайнятості державної служби зайнятості (далі - центри зайнятості) страхового стажу, визначено Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики від 15.06.2015 №613 (далі Порядок №613, чинний на момент призначення позивачу допомоги по безробіттю; втратив чинність на підставі наказу Міністерства соціальної політики від 10 червня 2020 року №393).

Згідно з пунктами 1, 9 розділу II Порядку №613 допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу. Якщо на восьмий день з дати реєстрації безробітного, що є застрахованою особою, відсутні дані в повному обсязі для обчислення страхового стажу та середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), допомога по безробіттю призначається в мінімальному розмірі, який встановлюється правлінням Фонду. Після надходження уточнених даних про застраховану особу з Державного реєстру, для військовослужбовців - після подання особою документів з військового комісаріату, де така особа перебувала на обліку, військової частини або органів, де проходила службу, здійснюється перерахунок виплати допомоги по безробіттю з дня її призначення. У разі припинення реєстрації безробітного перерахунок може здійснюватися за заявою особи або за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо неврахування відповідачем страхового стажу для призначення допомоги по безробіттю періоду роботи позивача з червня 2020 року по травень 2021 року через відсутність даних про сплату роботодавцем позивача страхових внесків.

Разом з тим, судом встановлено, що за період роботи з червня 2020 року по травень 2021 року (розрахунковий період) ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата, з якої нараховані та сплачені страхові внески у розмірі, більшому ніж мінімальний страховий внесок, що підтверджується довідкою про доходи ДП Шахта №9 Нововолинська від 06.10.2022 №583 (а.с.83), відомостями Державного реєстру, які надав відповідач (а.с.46-47).

ОСОБА_1 за період з червня 2020 по травень 2021 був включений до поданої ВП Шахта №9 Нововолинська ДП Волиньвугілля звітності Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, про що зазначено у листі ГУ ДПС у Волинській області від 31.10.2022 за вх №35975/22 (а.с.79).

Суд зауважує, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця роботодавцем сплачені страхові внески.

Проте незважаючи на утримання та сплату страхувальником страхових внесків із заробітної плати позивача, відомості про сплату страхових внесків відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутні, що обумовлено тим, що у ДП Шахта №9 Нововолинська наявна заборгованість зі сплати страхових внесків, тому зарахування поточних платежів відбувалося в рахунок погашення заборгованості.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця роботодавцем сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 26.03.2020 №299/3616/16-а.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ВП Шахта №9 Нововолинська ДП Волиньвугілля обов`язку по сплаті страхових внесків позивач позбавлений соціальної захищеності (отримання належного матеріального забезпечення на випадок безробіття), що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту, передбаченим статтею 46 Конституції України.

Таким чином, оскільки з наявних у справі доказів видно, що з червня 2020 по травень 2021 (розрахунковий період) позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися та сплачувались страхові внески, тому цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , що зумовлює висновок суду про наявність у позивача права на виплату допомоги по безробіттю в розмірі, визначеному частиною першою статті 23 Закону №1533-ІІІ.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що призначення допомоги без урахування страхового стажу позивача за період роботи з червня 2020 по травень 2021 року порушує його право на соціальний захист, тому дії відповідача щодо призначення допомоги у мінімальному розмірі не відповідають критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, принципу рівності перед законом та принципу пропорційного прийняття рішень (з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому є протиправними.

При цьому суд враховує, що у відповідача відсутні повноваження щодо безпосереднього зарахування періоду роботи до страхового стажу особи (відповідач лише враховує чи не враховує уже наявний в особи страховий стаж), а розрахунковим періодом для призначення допомоги по безробіттю є червень 2020 року травень 2021 року, а тому позовні вимоги про зобов`язання Нововолинської МФ ВОЦЗ зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з червня 2019 року по травень 2021 року (включно) на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" та ДП "Шахта №9 "Нововолинська" до задоволення не підлягають.

Відтак беручи до уваги встановлені у справі обставини та враховуючи повноваження суду при вирішення справи, визначені у статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій Нововолинської МФ ВОЦЗ щодо не врахування при призначенні допомоги по безробіттю позивачу його страхового стажу за період роботи з червня 2020 року по травень 2021 року (розрахунковий період) та зобов`язання відповідача провести перерахунок і виплату допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 23 Закону №1533-III з урахуванням страхового стажу за період з червня 2020 по травень 2021 року та з урахуванням виплачених сум з 29.06.2021.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 496,20 грн, сплачений згідно з квитанцією (а.с.5).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості щодо не врахування при призначенні допомоги по безробіттю ОСОБА_1 його страхового стажу за період роботи з червня 2020 року по травень 2021 року.

Зобов`язати Нововолинську міську філію Волинського обласного центру зайнятості (45407, Волинська обл., м. Нововолинськ, пров. Поштовий, 1, код ЄДРПОУ ВП 41915135) провести з 29 червня 2021 перерахунок і виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 23 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з урахуванням страхового стажу за період роботи з червня 2020 року по травень 2021 року та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Нововолинської міської філії Волинського обласного центру зайнятості судові витрати в сумі 496, 20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Нововолинська міська філія Волинського обласного центру зайнятості (45407, Волинська область, м. Нововолинськ, пров. Поштовий, 1, код ЄДРПОУ ВП 41915135)

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук