Справа № 640/965/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/965/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати частково протиправним рішення відповідача від 19.07.2019 року про призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме в частині визначення розміру 82% з урахуванням періоду роботи на посаду судді 21 рік (станом на 19.07.2019 - 37 805,28 грн.);

- зобов`язати Головне управління ПФУ в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 , як судді Печерського районного суду м. Києва у відставці, щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого становить 88% (тобто з урахуванням періоду роботи на посаді судді 24 роки), (станом на 19.07.2019 - 40 571,52 грн. (46104,00*88%);

- зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу різниці між не нарахованою та фактично виплаченою частинами довічного грошового утримання.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішення відповідача про призначення щомісячного грошового утримання судді, розмір якого становить 82% є неправомірним, оскільки такий розмір повинен складати 88% суддівської винагороди судді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ПФУ в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимоги відмовити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що оскільки в наданих позивачкою документах відсутні результати кваліфікаційного оцінювання щодо підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідних касаційних судах у складі Верховного Суду та відповідно до п.22,24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 82% з урахуванням періоду роботи на посаді судді 21 рік, що становить 37 805,28 грн. (41104,00*82%).

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ПФУ в м. Києві., призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 12 жовтня 2022 року.

Від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 . Указом Президента України від 4 березня 1998 року № 164/98 призначена строком на п`ять років суддею Старокиївського районного суду міста Києва.

Стаж роботи на посаді судді цього суду склав 3 роки 7 місяців 20 днів (з 12.03.1998 по 31.10.2001).

Постановою Верховної Ради України від 20 лютого 2003 року № 570-IV обрано на посаді судді безстроково, зокрема, місцевого Печерського районного суду міста Києва.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 11.06.2019 № 1599/0/15-19 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Печерського районного суду міста Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 № 311-з/2019 позивачці до стажу роботи на посаді судді зараховано стаж (досвід) роботи, вимога до якого визначена частиною третьою статті 127 Конституції України (в редакції у період з 28.06.1996 до 05.07.2001), а саме три роки стажу у галузі права.

Також в наказі зазначено, що Указом Президента України № 164/98 від 04.03.1998 ОСОБА_1 була призначена на посаду судді, з урахуванням змін до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» стаж на посаді судді станом на 12.06.2019 складає 24 роки 3 місяці 9 днів.

Наказом Печерського районного суду м. Києва від 24.06.2019 № 340-к/2019 позивачка відрахована зі штату суду.

Відповідно до довідки про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді від 16.07.2019, до цього стажу зараховано 3 роки за період роботи з 13.07.1992 по 31.08.1997 на посаді консультанта Шевченківського районного народного суду.

19.07.2019 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві про призначення щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач надав відповідь у вигляді протоколу призначення довічного грошового утримання. У вказано листі зазначено, що з 19.07.2019 року позивачку взято на облік та призначено щомісячне грошове утримання, розмір якого становить 82% з урахуванням періоду роботи на посаді судді 21, що становить 37805,28 грн.

В жовтні 2019 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві з питаннями щодо невідповідності розрахунків фактичним обставинам, зокрема, неврахування наявності у позивачки 23 років стажу роботи на посаду судді.

У листі від 14.11.2019 року відповідач продублював цифрові складові розрахунку - 21 рік стажу на посаді судді та суму до виплати 37805,28 грн., виходячи з: 46104,00*82%. Відповіді на питання щодо причин неврахування стажу у три роки - не надано.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулася до суду з позовом.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час виникнення спірних правовідносин, право на отримання довічного грошового утримання судді у відставці визначав Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Як зазначалося, з 19.07.2019 року позивачці призначено щомісячне довічне грошове утримання відповідно до абзацу другого пункту 25 розділу XII Закону № 1402-VIII.

Згідно наведеного пункту право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При призначенні щомісячного довічного грошового утримання відповідачем зазначено, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 82% з урахуванням періоду роботи на посаді судді 21 рік, що становить 37805, 28 грн.

За загальним правилом, визначеним статтею 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, відповідно до пункту 34 розділу XII Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, оскільки позивача призначено на посаду судді 04.03.1998 року, то для визначення її стажу роботи відповідно до пункту 34 розділу XII Закону № 1402-VIII підлягають застосуванню норми, що діяли на час такого призначення.

Так, періоди, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, станом на 04.03.1998 визначали Закон України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII) та Указ Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10.07.1995 № 584/95 (далі - Указ № 584/95).

Зазначені нормативні акти, не зважаючи на втрату ними чинності на час призначення позивачу щомісячного грошового утримання, підлягають застосуванню, як зазначалося, в силу вимог чинного пункту 34 розділу XII Закону № 1402-VIII.

Відповідно до статті 137 Закону № 1402-VIII (в редакції, чинній з 5.08.2018) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відтак, аналіз положень статті 137 Закону № 1402-VIII у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності законом від 07.06.2018 № 2447-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими законом № 2862-XII на день їх обрання, що має місце у даному випадку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у ОСОБА_1 є право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку додатково трьох років роботи в галузі права.

З цього питання також наявна правова позиція Великої Палати Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 закону № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.

Обраний судом першої інстанції спосіб захисту прав позивача та період задоволення позовних вимог відповідач в апеляційній скарзі не заперечив, а тому суд апеляційної інстанції в силу вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України не перевіряє.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко