Справа № 640/21615/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 листопада 2022 року м. Київ№ 640/21615/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., вирішивши питання закриття провадження у справі

за позовомОСОБА_1
доСолом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Головне
про визнання протиправною та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі також - відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 04.06.2019 року №457 "Про відмову у взятті громадян на соціальний квартирний облік" щодо відмови у взятті на соціальний квартирний облік ОСОБА_1 , 1959 року народження;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 1959 року народження про взяття на соціальний квартирний облік та взяти ОСОБА_1 , 1959 року народження на соціальний квартирний облік Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

В обґрунтування позову зазначено, що у зв`язку із відсутністю у позивача будь-якого житла для проживання, а також через відсутність у неї права власності на будь-яке нерухоме майно, 25.04.2019 року остання звернулася до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про зарахування її на соціальний квартирний облік.

В свою чергу, Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією позивачу відмовлено у взятті на соціальний квартирний облік згідно до розпорядження від 04.06.2019 року №457 з підстав, передбачених підпунктом 3 пункту 6 Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього та пунктом 2 Порядку врахування вартості майна, що перебуває у власності громадянина та членів його сім`ї, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682, про що прийнято оскаржуване розпорядження.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Шрамко Ю.Т. від 25.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Через канцелярію суду 24.12.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2022 року, для подальшого розгляду і вирішення адміністративної справи №640/21615/19 визначено суддю Маруліну Л.О .

Відповідно до частини другої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2022 року суддею Маруліною Л.О. прийнято адміністративну справу до свого провадження, розгляд справи якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Через канцелярію суду 27.06.2022 року та 22.07.2022 року позивачем подані клопотання про пришвидшення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Розпорядженням Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.06.2019 року №457 «Про відмову у взятті громадян на соціальний квартирний облік» відмовлено ОСОБА_1 у взятті на соціальний квартирний облік.

Вважаючи вказане розпорядження протиправним, ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.06.2019 року №457 «Про відмову у взятті громадян на соціальний квартирний облік» та зобов`язання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про взяття на соціальний квартирний облік та взяти ОСОБА_1 на соціальний квартирний облік Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Разом з тим, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2019 року у справі №760/29389/19 відмовлено у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії, з підстав неналежності розгляду в порядку цивільного судочинства, що зумовило звернення ОСОБА_3 до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зокрема, судом встановлено, що правом на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 29.10.2019 року у справі №760/29389/19 про відмову у відкритті провадження ОСОБА_1 не скористалася.

В свою чергу, вирішуючи питання належності розгляду справи №760/29389/19 в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, (далі також - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ, Суд) від 20.07.2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом", зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Виходячи із суті права, за захистом якого звернувся позивач, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, суд дійшов висновку, що спір у цій справі відноситься до юрисдикції цивільних судів з огляду на таке.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Органи місцевого самоврядування можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

Суд зазначає, що у справі №640/21615/19 спір пов`язаний з реалізацією житлових прав особи, шляхом взяття позивача та соціальний квартирний облік, тому Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснюють.

Спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані поновленням порушеного права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №488/1176/14-а та від 03.10.2018 у справі №757/37024/15-а.

Зокрема, такі правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 19.07.2019 року у справі №333/668/16-а (2а-333/42/16).

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не підпадає під ознаки публічно-правового, а тому ця справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства й, натомість, має вирішуватися за правилами, встановленими нормами ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, відтак справа №640/21615/19 підлягає закриттю.

Керуючись статтями 2-9, 19, пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 239, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №640/21615/19 закрити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 , що цей спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

3. Попередити позивача, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

Відповідач: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація (, адреса: 03020, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41).

Повну ухвалу складено 10.11.2022 року.

Суддя Л.О. Маруліна