Справа № 200/18970/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Справа№200/18970/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про: визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод та зробити перерахунок пенсії по стажу нарахування та виплату його пенсії з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод та зробити перерахунок пенсії по стажу нарахування та виплату його пенсії з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.06.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п.п.2 п.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Позивач зазначає, що з 14.07.2021 року йому була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до п.п. 2 п.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Однак, з електронного пенсійного кабінету позивачу стало відомо, що йому при призначенні пенсії не зараховано до загального та пільгового стажу за Списком №1 періоди: навчання з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року в Донецькому політехнічному інституті та з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року на ПАТ «Донецькому металургійному заводі», та до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.01.2015 року по 01.06.2015 року, з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року, з 03.08.2016 року по 30.06.2017 року у ПАТ «Донецксталь»-металургійний завод», у зв`язку з чим він 22.11.2021 року звернувся до відповідача із заявою відповідно до якої просив роз`яснити підстави не зарахування вищезазначених періодів до його страхового та пільгового стажу, а також причину зменшення розміру пенсії. Позивач вказує, що ним отримано лист відповідача від 09.12.2021 року, відповідно до якого останній повідомив, що йому з 14.07.2021 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. п. 2 п. 1 ст. 114 Закону №1058. Страховий стаж обчислено згідно ст. 24 Закону №1058 складає 21 рік 24 дні, в тому числі період роботи за списком №1 складає 11 років. Страховий стаж враховано по 31.03.2021. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,32000. Середньомісячний заробіток обчислено згідно ст. 40 Закону №1058 та розрахований за період з 01.07.2000 по 31.03.2021 за даними персоніфікованого обліку, складає 43345,44 грн. (середній заробіток за 2018-2020 рр. 9118,81 грн. х індивідуальний коефіцієнт заробітку 4,75341). Розмір пенсії за віком з 14.07.2021 складає 13870,54 грн. Також було повідомлено, що періоди роботи за списком №1 враховані до стажу, починаючи з 01.01.1999, за даними про спеціальний стаж, наявними в відомостях персоніфікованого обліку. Крім того вказано про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 09.07.1991 року по 30.01.1993 року на «Макіївському металургійному комбінаті» та з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року на ПАТ «Донецькому металургійному заводі», оскільки надані довідки про підтвердження пільгового стажу видані підприємства, якими були видані довідки про підтвердження пільгового стажу за роботу за списком №1 до 01.01.1999, знаходяться в м. Макіївка та м. Донецьк Донецької області - на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Стосовно не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідач повідомив, що період навчання не можливо було врахувати до страхового стажу, так як в наданому дипломі не вказано період навчання.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на отримання пенсії в належному розмірі, та наголошує, що при зверненні із заявою про призначення пенсії він надав усі необхідні відповідачу документи, які підтверджують періоди його роботи та які підтверджуються записами його трудової книжки, у зв`язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року продовжено відповідачу строк для надання обґрунтованого відзиву на позов та доданих до нього документів на строк протягом десяти днів після отримання даної ухвали, зобов`язано відповідача надати суду матеріали пенсійної справи, а саме: заяву про призначення пенсії, усі документи надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії, протоколи про призначення пенсії, розрахунок стажу, письмові пояснення та докази стосовно того чи був повідомлений позивач за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії від 14.07.2021 року про причини не зарахування до загального та пільгового стажу спірних періодів роботи та навчання позивача, чи приймалось рішення про не зарахування до загального та пільгового стажу спірних періодів роботи.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

26.07.2021 року ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України надав заяву № 6858 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №1 у відповідності до п. п. 2 п. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду заяви від 26.07.2021 року № 6858 та долучених документів, позивачу з 14.07.2021 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. п. 2 п. 1 ст. 114 Закону №1058.

Відповідач зазначає, що страховий стаж обчислений згідно ст. 24 Закону №1058 та складає 21 рік 24 дні, в тому числі період роботи за списком №1 складає 11 років, страховий стаж враховано по 31.03.2021 рок, коефіцієнт страхового стажу складає 0,32000, середньомісячний заробіток обчислено згідно відповідно до ст. 40 Закону №1058 та розрахований за період з 01.07.2000 по 31.03.2021 за даними персоніфікованого обліку, складає 43345,44 грн. (середній заробіток за 2018-2020 рр. 9118,81 грн. х індивідуальний коефіцієнт заробітку 4,75341), відповідно розмір пенсії позивача з 14.07.2021 складає 13870,54 грн

Також відповідач вказує, що періоди роботи за списком №1 враховані до стажу, починаючи з 01.01.1999, за даними про спеціальний стаж, наявними в відомостях персоніфікованого обліку. Відповідач наголошує, що відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію має право перевіряти достовірність та обґрунтованість видачі пільгових довідок. Відповідач звертає увагу на те, що підприємства, якими були видані довідки про підтвердження пільгового стажу позивача за роботу за списком №1 до 01.01.1999 року, знаходяться в м. Донецьк та м. Макіївка Донецької області, тобто на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 м. Донецьк та м. Макіївка Донецької області віднесені до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та підприємства розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких були видані позивачу пільгові довідки не надається можливим. Окрім цього, довідки, видані підприємствами, які не пройшли перереєстрацію на території підконтрольній українській владі, нами до уваги взагалі не приймаються, як такі, що не мають законної сили. Таким чином, за наданими довідками про підтвердження пільгового стажу, врахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 09.07.1991 року по 30.01.1993 року на «Макіївському металургійному комбінаті» та з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року на ПАТ «Донецькому металургійному заводі», законні підстави відсутні.

Також відповідач зазначає, що період навчання в Донецькому політехнічному інституті не можливо було врахувати до страхового стажу, так як в наданому дипломі не вказано період навчання, у зв`язку з чим період навчання позивачу необхідно підтверджувати відповідною довідкою про навчання, як того вимагає п. 8 Порядку №637.

З огляду на викладене, відповідач наголошував, що управління не має правових підстав для перерахунку пенсії позивачу на підставі наданих довідок за періоди роботи з 09.07.1991 по 30.01.1993 на «Макіївському металургійному комбінаті» та з 02.08.1994 по 06.02.2002 на ПАТ «Донецькому металургійному заводі», у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2022 року суд зобов`язував Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати суду матеріали електронної пенсійної справи позивача, протокол призначення пенсії, розрахунок стажу, а також письмові пояснення стосовно того чи зараховані до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи позивача з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, якщо ні повідомити підстави не зарахування.

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще

З огляду на збройну агресію Російської Федерації, а також необхідність витребування додаткових доказів для встановлення усіх обставин справи, дана справа судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 10 листопада 2022 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Донецька до м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 28.02.2019 року № 1411-/52107.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.07.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № 68528 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно протоколу від 03.08.2021 року встановлено, що позивачу з 14.07.2021 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.

22.11.2021 року позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до якої просив суд надати відповідь на якій підставі йому не зараховано період навчання та період роботи за списком №1 з 1993 р. по 1998 р. та зменшився розмір моєї пенсії при призначені була 17720 грн., а зараз 13870 грн.

Листом від 09.12.2021 року № 20313-19580/3-15/8-0500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що 26.07.2021 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України ним надана заява № 6858 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком №1 у відповідності до п. п. 2 п. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатом розгляду заяви від 26.07.2021 року №6858 та долучених документів, з 14.07.2021 року позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п.п. 2 п. 1 ст. 114 Закону № 1058. Страховий стаж обчислено згідно ст. 24 Закону №1058 складає 21 рік 24 дні, в тому числі період роботи за списком №1 складає 11 років. Страховий стаж враховано по 31.03.2021. Коефіцієнт страхового стажу складає 0,32000. Середньомісячний заробіток обчислено згідно ст. 40 Закону №1058 та розрахований за період з 01.07.2000 по 31.03.2021 за даними персоніфікованого обліку, складає 43345,44 грн. (середній заробіток за 2018-2020 рр. 9118,81 грн. х індивідуальний коефіцієнт заробітку 4,75341). Розмір пенсії за віком з 14.07.2021 складає 13870,54 грн. Також зазначено, що періоди роботи за списком №1 враховані до стажу, починаючи з 01.01.1999 року, за даними про спеціальний стаж, наявними в відомостях персоніфікованого обліку. Підприємства, якими були видані довідки про підтвердження пільгового стажу за роботу за списком №1 до 01.01.1999 року, знаходяться в м. Донецьк та м. Макіївка Донецької області - на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085 м. Донецьк та м. Макіївка Донецької області віднесені до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та підприємства розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі, здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких були видані Вам пільгові довідки не надається можливим. Окрім цього, довідки, видані підприємствами, які не пройшли перереєстрацію на території підконтрольній українській владі, нами до уваги взагалі не приймаються, як такі, що не мають законної сили. Отже, за наданими довідками про підтвердження пільгового стажу, врахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 09.07.1991 року по 30.01.1993 року на «Макіївському металургійному комбінаті» та з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року на ПАТ «Донецькому металургійному заводі», законні підстави відсутні. Крім того вказано, що період навчання позивача в Донецькому політехнічному інституті не можливо врахувати до страхового стажу, так як в наданому дипломі не вказано період навчання, тому, період навчання необхідно підтверджувати відповідною довідкою про навчання, як того вимагає п. 8 Порядку № 637.

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо не зарахування до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (в редакції чинній на момент призначення пенсії), звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що позивач з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року проходив навчання в Донецькому політехнічному інституті; 10.09.1993 року прийнятий на Орендне підприємство «Макіївський металургійний комбінат ім. С.М. Кірова» на посаду помічника майстра на гарячих дільницях робіт мартенівського цеху, 13.04.1994 року звільнений за власним бажанням; 02.08.1994 року прийнятий на Донецький металургійний завод на посаду горнового доменної печі доменного цеху, 22.05.1995 року переведений газовиком доменної печі 3 розряду в доменний цех, 15.09.1997 року переведений газовиком доменної печі 7 розряду доменного цеху, 01.09.1999 року переведений по контракту газовиком доменного цеху 7 розряду доменного цеху, 06.04.2002 року звільнений за переведенням в ТОВ «ФЕРРІТ»; 07.04.2002 року прийнятий на ТОВ «ФЕРРІТ» на посаду газовика денної печі 7 розряду доменного цеху, 10.04.2002 року призначений в.о. виробничого майстра доменної печі на гарячу дільницю робіт доменного цеху, 09.06.2002 року ТОВ «ФЕРРІТ» перереєстроване в ЗАТ «Донецький металургійний завод», 01.02.2003 року призначений старшим виробничим майстром доменних печей на гарячу дільницю робіт доменного цеху, 15.01.2007 року на підставі наказу № 12/1 ЗАТ «Донецький металургійний завод» створено відокремлений підрозділ філія «Металургійний комплекс», 09.01.2008 року переведений виробничим майстром доменних печей на гарячу дільницю робіт доменного цеху, 02.02.2009 року призначений заступником начальника доменного цеху по шахті, 28.02.2011 року звільнений за власним бажанням; 19.01.2015 року прийнятий до Філії «Металургійний комплекс» ПрАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» на посаду виробничого майстра доменної печі на гарячу дільницю робіт доменного цеху, 30.06.2017 року звільнений за згодою сторін.

Також позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії до відповідача були надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.03.2017 року № 08/31-344, виданої філією «Металургійний комплекс» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» встановлено, що ОСОБА_1 виконував роботи повний робочий день на металургійному підприємстві:

з 07.04.2002 року по 10.04.2002 року на посаді помічника газовика доменної печі доменного цеху, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «а», код професії 1030100а-11609 Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162;

з 10.04.2002 року по 09.08.2002 року на посаді майстра, зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», код професії 1030100б-23187 Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162;

з 09.08.2002 року по 01.02.2003 року на посаді майстра зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 01.02.2003 року по 01.02.2007 року на посаді старшого майстра зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 01.02.2007 року по 09.01.2008 року на посаді старшим майстром зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 09.01.2008 року по 02.02.2009 року на посаді майстра зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 19.01.2015 року по 01.06.20015 року на посаді майстра, зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 01.06.2015 року по 02.08.2016 року на посаді майстра, зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36;

з 03.08.2016 року по 30.06.2017 року на посаді майстра, зайнятого на гарячій дільниці робіт, яка передбачена списком № 1, розділ ІІІ, підрозділу 1, пункт «б», позиція 3.1б Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36.

З довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 16.03.2017 року № 08/31-620, виданої Публічним акціонерним товариством «Донецький металургійний завод» встановлено, що ОСОБА_1 виконував повний робочий день роботи в металургійному виробництві:

з 02.08.1994 року по 22.05.1995 року на посаді горнового доменної печі доменного цеху, що передбачена списком № 1, розділу ІІІ, підрозділу І, пункту «а», код професії 1030100а-11697 Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162;

з 22.05.1995 року по 06.04.2002 року на посаді газовика доменної печі доменного цеху що передбачена списком № 1, розділу ІІІ, підрозділу І, пункту «а», код професії 1030100а-11609 Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162.

Згідно виписки з наказу ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» від 27.09.1995 року ОБ № 411 «Про підтвердження права на пільгове забезпечення по списку № 1 та № 2» затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку № 1 та № 2.

З довідки від 16.03.2017 року № 08/31-626, виданої Публічним акціонерним товариством «Донецький металургійний завод» встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював на Донецькому металургійному заводі: з 02.08.1994 року по 22.05.1995 року горновим доменної печі доменного цеху, з 22.05.1995 року по 06.04.2002 року газовиком доменної печі доменного цеху.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач при призначенні пенсії не врахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р., з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р., оскільки надані позивачем довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 16.03.2017 року № 08/31-620 та від 16.05.2017 року № 08/31-344, видані підприємствами, які не перереєструвались на підконтрольну територію України, та пенсійний фонд позбавлений можливості здійснити перевірку інформації викладеної у довідках.

З цього приводу суд зазначає, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеженняправ громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Суд зазначає, що законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність, у зв`язку з неможливістю відповідачем перевірити інформацію вказану у спірній довідці.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що останній вчиняв будь-які дії для перевірки інформації вказаної у довідках уточнюючої пільговий характер роботи та пільгові умови праці, необхідні для призначення пенсії.

Суд зазначає, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

З огляду на вказані обставини суд вважає, що відповідач протиправно не врахував при розгляді заяви позивача про призначення пенсії надані позивачем довідки, що підтверджують пільговий характер його робіт у періоди з 02.08.1994 по 06.02.2002 р., з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р.

При цьому, суд наголошує, що з долучених до матеріалів справи довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.03.2017 року № 08/31-344, виданої філією «Металургійний комплекс» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» та довідки про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 16.03.2017 року № 08/31-620, виданої Публічним акціонерним товариством «Донецький металургійний завод» встановлено, що позивач у періоди з 02.08.1994 по 06.02.2002 р., з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. виконував, які передбачені списком № 1 та дають право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим суд приходить висновку, що періоди роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р., з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. повинні бути зараховані відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що згідно розрахунку стажу вбачається, що період роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі не зарахований до страхового стажу.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 , останній 02.08.1994 року прийнятий на Донецький металургійний завод на посаду горнового доменної печі доменного цеху, 22.05.1995 року переведений газовиком доменної печі 3 розряду в доменний цех, 15.09.1997 року переведений газовиком доменної печі 7 розряду доменного цеху, 01.09.1999 року переведений по контракту газовиком доменного цеху 7 розряду доменного цеху, 06.04.2002 року звільнений за переведенням в ТОВ «ФЕРРІТ».

Суд зазначає, що запис про роботу позивача з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року виконано у відповідності до вимог законодавства про оформлення трудової книжки, отже підтверджують право позивача на зарахування до його страхового стажу періоду роботи у Донецькому металургійному заводі з 02.08.1994 року по 06.02.2002 року, у зв`язку з чим відповідач протиправно не зарахував вказаний період роботи позивача до його страхового стажу.

Отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, суд зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про професійну-технічну освіту» визначено, що до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З аналізу вищезазначених вимог законодавства випливає, що умовою для зарахування навчання в професійно технічному училище до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені відповідної категорії працівників, є працевлаштування за набутою професією протягом трьох місяців після закінчення навчання.

Судом встановлено, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії від 26.07.2021 року позивач надав диплом НОМЕР_4 , однак, оскільки період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року не був врахований до страхового та пільгового стажу, так як в дипломі не вказано період навчання

Згідно диплома НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 закінчив Донецький політехнічний інститут за спеціальністю металургія чорних металів, рішенням Державної екзаменаційної комісії від 21 червня 1993 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер металург».

Позивач до позовної заяви долучив архівну довідку від 15.10.2021 року № 19-15/408, видану Донецьким національним технічним університетом, відповідно до якої вбачається, що позивач 01.09.1988 року був зарахований студентом 1 курсу денного навчання металургійного факультету Донецького політехнічного інституту по спеціальності «металургія чорних металів», з 31.06.1993 року відрахований зі складу студентів.

Проте, суд зазначає, що вказана довідка не може бути врахована при розгляді справи судом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що вищезазначена архівна довідка була надана до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та була долучена до матеріалів пенсійної справи позивача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у трудову книжку позивача НОМЕР_3 внесено запис про те, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року проходив навчання в Донецькому політехнічному інституті.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом на підставі якого зараховується стаж, суд вважає, що період навчання повинен був зарахований до страхового стажу позивача на підставі відповідних записів у трудовій книжці.

Отже, суд приходить висновку, що період навчання позивача з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року в Донецькому політехнічному інституті слід зарахувати до страхового стажу позивача.

Щодо вимоги позивача зарахувати період навчання з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року в Донецькому політехнічному інституті до пільгового стажу, суд зазначає, що умовою для зарахування навчання в професійно технічному училище до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені відповідної категорії працівників, є працевлаштування за набутою професією протягом трьох місяців після закінчення навчання.

Згідно записів у трудовій книжки позивача НОМЕР_3 , ОСОБА_1 після закінчення навчання працевлаштувався 10.09.1993 року на Орендне підприємство «Макіївський металургійний комбінат ім. С.М. Кірова» на посаду помічника майстра на гарячих дільницях робіт мартенівського цеху.

Як вбачається з диплому КА № 018035 позивачу присвоєно кваліфікацію спеціаліста «інженер металург».

Враховуючи те, що позивач отримав професію «інженера металурга», а після закінчення навчання працевлаштувався за професією «помічника майстра на гарячих дільницях робіт», суд вважає, що позивачем не дотримано вимоги ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту», тому період навчання ОСОБА_1 в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1988 року по 21.06.1993 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладено, суд приходить висновку, що відповідач протиправно не зарахував до загального (страхового) стажу позивача період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Суд наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах Пономарьов проти України, Рябих проти Росії, Нєлюбін проти Росії), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Серявін та інші проти України зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача зробити перерахунок пенсії по стажу, нарахування та виплату пенсії позивачу з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до загального стажу період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод та зробити перерахунок пенсії по стажу нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 стаття 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 794,50 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання позивача з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи позивача з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, період роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод та зробити перерахунок пенсії по стажу нарахування та виплату його пенсії з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум задоволено частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального стажу період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.08.1994 по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до загального стажу період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інституті, до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.08.1994 р. по 06.02.2002 р. на ПАТ Донецькому металургійному заводі, з 19.01.2015 р. по 01.06.2015 р., з 01.06.2015 р. по 02.08.2016 р., з 03.08.2016 р. по 30.06.2017 р. у ПАТ Донецксталь металургійний завод та зробити перерахунок пенсії по стажу нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням спірного стажу з моменту призначення пенсії, тобто з 14.07.2021 року з урахуванням фактично виплачених сум.

В частині позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання з 01.09.1988 р. по 21.06.1993 р. в Донецькому політехнічному інститут відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) судового збору в розмірі 794 (сімсот дев`яносто чотири) гривні 50 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 10 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська