Справа № 160/12883/22
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
24.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» до Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0044 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б) та на якій розміщена будівля: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м, для ведення комерційної діяльності приватного підприємця;
- зобов`язати Дніпровську міську раду у встановленому чинним законодавством порядку розглянути повторно клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0044 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б) та на якій розміщена будівля: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м, для ведення комерційної діяльності приватного підприємця та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду цього клопотання.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що позивач є власником нерухомого майна, яке розміщене за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б) та на якій розміщена будівля: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м. 18.08.2021 року позивач звернувся до відповідача із клопотанням про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 20.09.2021 року відповідач листом за №7/9-1248 відмовив позивачу в задоволенні його клопотання. Позивач зауважує, що відповідач повинен був прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні за результатом розгляду клопотання позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
12.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
Дніпровська міська рада отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі 13.09.2022 року що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка наявна в матеріалах справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, як і заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до ч.6, 7 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
18.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» звернулось до Дніпровської міської ради із клопотанням (вхід. №36/5127) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0044 га., яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б).
Відтак, вважаючи бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду клопотання позивача, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів «а» та «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до ч.1 ст.118 Земельного кодексу України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Відповідно до статті 53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.
Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин
Згідно з підпунктом 9 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою
За приписами частини 1 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Як встановлено судом, відповідачем було розглянуто клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано на нього відповідь листом, а не відповідним рішенням ради, яке приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, що, в свою чергу, суперечить статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Отже, відповідачем при розгляді клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було порушено процедуру розгляду відповідного клопотання.

В свою чергу, суд звертає увагу, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

В даному випадку відповідачем не було прийнято відповідного рішення за результатом розгляду поданого позивачем клопотання чим допущено протиправну бездіяльність.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі 820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.9, 72-77, 134, 139, 242-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» (49107, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, 1, ) до Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0044 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б) та на якій розміщена будівля: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м, для ведення комерційної діяльності приватного підприємця.

Зобов`язати Дніпровську міську раду у встановленому чинним законодавством порядку розглянути повторно клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0044 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, район Шевченківський, вулиця Петрова комбрига, будинок 6 Б (шість Б) та на якій розміщена будівля: торгівельний павільйон літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м, для ведення комерційної діяльності приватного підприємця та прийняти відповідне рішення за результатами розгляду цього клопотання.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОЧКА-М» (49107, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, 1, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

В задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський