Справа № 320/2912/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2912/20 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справи України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в місті Києві щодо невключення до довідки № 44522 від 01.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , всіх видів грошового забезпечення у відповідності до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в місті Києві надати до ГУ ПФУ в м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, враховуючи відповідний оклад, спеціальне звання, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з 01.01.2016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем всупереч чинного законодавства звужено складові пенсійного забезпечення, що призвело до протиправного не нарахування та не виплати позивачу пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що видача відповідачем довідки від 01.03.2018 року на підставі п.1 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 є неправомірною, оскільки позивач вийшов на пенсію з посади начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому довідка повинна видаватись на підставі п.3 постанови постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року.

Зокрема, апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції зроблено за неправильного застосування норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 19 жовтня 2022 року.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 18.09.2012 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У березні 2018 року Головним управлінням МВС України в м. Києві на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.03.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку №44522 від 01.03.2018 про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу з 01.03.2018 пенсії згідно з вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017.

Відповідно до вказаної довідки включено посадовий оклад у сумі 9 300 грн., оклад за військове звання генерал-майор вн.сл. 1 550,00 грн. та надбавку за вислугу років 4882,50 грн.

На підставі вказаної довідки Головним управлінням ПФУ в м. Києві здійснено перерахунок пенсії позивача.

Не погоджуючись із розрахунком такої довідки, позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві, яке листом від 12.02.2020 року №846-529/Р-02/8-2600 повідомило позивача, що на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Головним управлінням ПФУ в м. Києві проведено перерахунок пенсії на підставі наданої уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 із поетапною виплатою підвищення пенсії до 2020 року.

Вважаючи протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в м. Києві щодо невключення до довідки №44552 від 01.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 всіх видів грошового забезпечення відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, останній звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснювався у 2018 році із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Зазначив, що врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (надалі за текстом - Закон № 2262-ХІІ) є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262- ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно ч. 18 статті 43 Закону № 2262-XII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" встановлений порядок проведення перерахунку пенсій (далі - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 45 уповноважені органи на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - постанова КМУ №103), яка набрала чинності 24.02.2018.

Пунктом 1 постанови КМУ №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 постанови КМУ №103 передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою КМУ №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Оскільки станом на 01.03.2018 постановою КМУ №103 було чітко визначено та регламентовано порядок та особливості здійснення перерахунку пенсії особам відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, які мають право на пенсію відповідно до цього Закону та Кабінет Міністрів України у Постанові № 103 не скасовував (навпаки, підтвердив соціально-економічні права відповідної категорії осіб на перерахунок пенсії), а виключно змінив механізм реалізації цих прав, то вказане рішення Уряду підлягало застосуванню до спірних правовідносин у 2018 році при видачі Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві довідки №44522 від 01.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Відтак, оскільки перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснювався у 2018 році із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, та врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 13 березня 2019 року за наслідками розгляду зразкової справи № 240/6263/18, яке Великою Палатою Верховного Суду постановою від 19.02.2020 було залишено без змін.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, колегія суддів враховує, що рішенням суду у справі № 826/3858/19, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103, але до цього часу, тобто зокрема на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі та звернення позивача до суду з позовом у цій справі, вказані норми діяли та підлягали застосуванню суб`єктами владних повноважень.

Відтак, колегія суддів вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин у відповідача були відсутні правові підстави для видачі позивачу іншої, ніж на виконання вимог Порядку № 45 та Постанови № 103, довідки, тобто з включенням всіх видів грошового забезпечення. Такі підстави виникли лише з 05.03.2019 року.

Доводи апелянта про те, що з отриманих ним під час проходження служби додаткових видів грошового забезпечення щомісячно сплачувався ЄСВ, а тому вони підлягають включенню до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється його пенсія, колегія суддів приймає до уваги, але зазначає, що як було наголошено вище, саме станом на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин (2018 рік) та до 05.03.2019 діяла Постанова КМУ № 103, якою обмежувався перелік видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, незалежно від сплати з них ЄСВ, і у відповідача на той час не було правових підстав не виконувати вказану Постанову.

Щодо доводів апелянта про видачу йому довідки для перерахунку пенсії відповідно п.3 постанови КМУ №103, колегія суддів зазначає наступне.

Із копії витягу з наказу МВС України від 13.11.2006 року №640 о/с вбачається, що позивача відряджено до Головного управління Державної фельд`єгерської служби України, увільнивши його від посади начальника Бердичівського міськрайонного відділу Управління МВС України в Житомирській області.

У подальшому наказом Головного управління Державної фельд`єгерської служби України від 17.09.2012 року № 489 о/с та наказу МВС України від 17.09.2012 року №780 о/с позивача звільнено з посади начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби України в запас Збройних Сил.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №103 визначено порядок та умови перерахунку пенсій, призначених особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що довідка №44522 від 01.03.2018 року складена за посадою «начальник Головного управління Державної фельд`єгерської служби України» станом на 01.03.2018 року (а не 01.01.2016), а також вказана посада не відноситься до осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко