Справа № 280/8792/21
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2022 року

м. Київ

справа №280/8792/21

адміністративне провадження № К/990/27079/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суддівської винагороди,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - ТУ ДСА України в Запорізькій області), в якому просила:

- визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо виплати їй, як судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року включно, із застосуванням обмеження, визначеного статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 року»;

- стягнути з відповідача на її користь нараховану але не виплачену суддівську винагороду за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року включно у розмірі 262856,03 грн, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

24 грудня 2021 року рішенням Запорізького окружного адміністративного суду позов задоволено.

Визнано протиправними дії ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо виплати судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня до 27 серпня 2020 року, із застосуванням обмежень, передбачених статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Стягнуто з відповідача на користь судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену суддівську винагороду, за період з 18 квітня до 27 серпня 2020 року включно в розмірі 262 856,03 грн, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

07 липня 2022 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ТУ ДСА України в Запорізькій області на користь позивача суддівської винагороди за період з 18 квітня до 27 серпня 2020 року включно в розмірі 262856,03грн, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зобов`язано ТУ ДСА в Запорізькій області нарахувати суддівську винагороду ОСОБА_1 за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), обчисливши її відповідно до статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити недоотриману частину, з відрахуванням загальнообов`язкових податків та зборів.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року залишено без змін.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 05 жовтня 2022 року.

17 жовтня 2022 року ухвалою Верховного Суду зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.

01 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання Територіального управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване відсутністю фінансування на сплату судового збору.

Розглядаючи подане Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області клопотання, Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналіз приписів статті 44 КАС України свідчить, що відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження.

Водночас звільнення, відстрочення та розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору може розцінюватися, як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати такий збір.

Враховуючи те, що органи ДСА України не відноситься до осіб, перелік яких визначений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", і заявником не зазначено підстав, з якими чинне законодавство пов`язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Судом установлено, що відповідачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року, а саме не надано документа про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Таким чином, станом на момент постановлення цієї ухвали відповідач не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, за участю третьої особи - Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суддівської винагороди- повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді В.Е. Мацедонська

С.А. Уханенко