Справа № 200/13677/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року справа №200/13677/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну представника позивача Фальченка Івана Володимировича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/13677/21 (головуючий І інстанції Толстолуцька М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування висновку, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому останній просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 18.08.2021 № 225 ГУ ПФУ в Донецькій області, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2025 від 16.07.2021, про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецької області, код 13486010, здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019, на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-2025 від 18.07.2021, про розмір грошового забезпечення на його ім`я та виплатити різницю недоотриманої пенсії з 01.12.2019 з урахуванням фактично виплачених коштів;

- визнати протиправними дії відповідача з безпідставного зменшення при перерахунку пенсії за вислугою років МВС з 01.01.2016 згідно Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), основного розміру пенсії з 77% до 70% від розміру грошового забезпечення;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецької області при здійснені ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», застосувати основний розмір пенсії 77% від грошового забезпечення згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити різницю недоотриманої мною пенсії починаючи з 01.01.2016.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області в частині позовних вимог про:

визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області з безпідставного зменшення при перерахунку пенсії за вислугою років МВС з 01.01.2016 згідно Закону № 2262-XII, основного розміру пенсії з 77% до 70% від розміру грошового забезпечення;

зобов`язання відповідача при здійснені позивачу перерахунку пенсії за вислугу років 3 01 січня 2016 року, на підставі Закону № 2262-XII, застосувати основний розмір пенсії 77% від грошового забезпечення згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити різницю недоотриманої мною пенсії починаючи з 01.01.2016 - залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині, у якій залишено без розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наполягає на поважності причин пропуску строку звернення до суду, натомість судом першої інстанції помилково постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача до апеляційного суду не прибув.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, ухвалою місцевого суду від 06 грудня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, була залишена без руху.

Позивачу встановлений п`ятиденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду вмотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та надати докази, які підтверджують обставини викладені у клопотанні.

13 грудня 2021 року позивачем на усунення недоліків позовної заяви, надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши вказану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати поважними причини пропуску звернення до суду із означеними вище вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (ч. 6 ст. 161 КАС України).

Слід зазначити, що необхідно диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

З дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Судами враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Позивач, зокрема оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з безпідставного зменшення йому при перерахунку пенсії за вислугою років МВС з 01.01.2016 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», основного розміру пенсії з 77% до 70% від розміру грошового забезпечення та просить суд зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецької області при здійснені ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», застосувати основний розмір пенсії 77% від грошового забезпечення згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та виплатити різницю недоотриманої пенсії починаючи з 01.01.2016.

До суду з цим позовом позивач звернувся 18.10.2021, тобто з грубим пропуском строку звернення до суду.

Варто вказати, що позивач після отримання пенсії в січні 2016 року мав у наступні 6 місяців звернутись до суду із відповідним позовом у разі незгоди з тим, яким чином проведено перерахунок пенсії, тоді як фактично з позовом звернувся лише у жовтні 2021 року.

Звернення позивача до відповідача зі спірного питання направлене лише у вересні 2021 року.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведене свідчить про відсутність підстав вважати, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових перерахованої пенсії звернувся до пенсійного органу із заявою про надання відповідної інформації.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.01.2020 у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 у справі № 360/1870/19.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначила, що строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій згідно зі статтею 46 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У даному ж випадку, пенсія у бажаному позивачем розмірі (77 % відповідних сум грошового забезпечення) нарахована не була.

Також Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила із посиланням на висновки, що наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а, що положення закону про не обмеження будь-яким строком спорів щодо невиплаченої пенсіонерові пенсії підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу. Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Судова палата вказала, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, то в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно, а, відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звернула увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Фальченка Івана Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року у справі № 200/13677/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 10 листопада 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук