Справа № 200/6661/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року справа №200/6661/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року (повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/6661/21 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 02 від 06.05.2021 про відмову у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно статті 37 Закону України № 3723- XII від 16 грудня 1993 року «Про державну службу» (далі Закон № 3723- XII) згідно із заявою, поданою 29.04.2012;

зарахувати до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 29.04.2021;

визнати бездіяльність, яка виразилась у не переведені з пенсії за віком відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) на пенсію відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ протиправними;

зобов`язати перерахувати та здійснити виплату пенсії з 29 квітня 2021 року відповідно статті 37 Закону № 3723-ХІІ та п.10, п.12 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10 грудня 2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі Закон № 889-VІІІ).

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 04.06.2014 перебуває на обліку відповідача як одержувач пенсії за віком. 29 квітня 2021 року, звернулася із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, зокрема, пенсію державного службовця та зарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04 липня 2001 року по 29 квітня 2021 року відповідно до п.10, п.12 Розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VІІІ, статті 37 Закону № 3723-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» від 25.03.2016 № 229, постанови Кабінету Міністрів від 16.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Однак, відповідач рішенням № 02 від 06.05.2021 відмовив у переводі з одного виду пенсії на інший, зазначивши про відсутність необхідного стажу державної служби. Позивач наполягала, що має необхідний стаж роботи в органах місцевого самоврядування більше 27 років, що також вважається роботою на державній службі відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ від 07.06.2001 (далі Закон № 2493-ІІІ). В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 дотримані усі умови, необхідні для проведення перерахунку пенсії відповідно до Закон № 889-VІІІ, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 02 від 06.05.2021 №02 від 06.05.2021 року про відмову у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2021 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 29.04.2021.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що оскільки на час звернення позивач досягла пенсійного віку - 60 років, проте станом на 01.05.2016 стаж державного службовця складає 08 років 00 місяців 08 днів, ОСОБА_2 не має права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

Щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування відповідач звертає увагу на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби».

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, тому апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 є одержувачем пенсії за віком (а.с.16).

Відповідно до рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 02 від 06.05.2021 на заяву позивача від 29.04.2012 відмовлено у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу 10 років державного службовця станом на 01.05.2016, а саме стаж державного службовця заявника до 01.05.2016 складає 8 років 0 місяців 8 днів (а.с.17).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області від 29.04.2021 № 09-72/10 (а.с.20), позивач працювала:

з 19.07.1997 по 02.01.1995 інспектором з виплати пенсій та допомог,

з 02.01.1995 по 01.08.1996 спеціалістом 1 категорії по призначенню і виплаті пенсії та допомог,

з 01.08.1996 по 23.02.2001 головним спеціалістом по виплаті пенсій та допомог,

з 23.02.2001 по 15.07.2011, 02.12.2013 по 02.02.2015 головним спеціалістом відділу контролю за правильністю призначення та виплатою пенсії,

з 15.07.2011 по 02.12.2013 та з 02.02.2015 по теперішній час заступником начальника відділу контролю за правильністю призначення та виплати пенсій.

В довідці зазначено, що всього стаж державної служби, служби в органах місцевого самоврядування на 29.04.2021 складає 27 років 09 місяців 10 днів.

Як слідує з матеріалів справи, спірним питанням є не зарахування відповідачем до стажу державної служби позивача періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 29.04.2021.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, передбачено Законом № 889-VIII.

З 01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону № 1058-ІV особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, право на пенсію одержують особи, зазначені в пунктах 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік і в жодному із зазначених вище Законів не зазначається, що таке право особа одержує при умові, що їм раніше пенсія за Законом України «Про державну службу» не призначалась.

Закон № 2493-ІІІ регулює правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина 2 Закону України № 889-VIII).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2493-ІІІ, дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

За посадовими особами місцевого самоврядування, посади яких на момент набрання чинності цим Законом було віднесено до відповідних категорій та яким присвоєно ранг згідно з пунктом 5 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2493-ІІІ, зберігається така сама категорія та присвоюється такий самий ранг з додержанням вимог цього Закону.

З виданої Управлінням соціального захисту населення Слов`янської міської ради Донецької області довідки від 29.04.2021 №09-72/10 слідує, що стаж державної служби, служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1 на 29.04.2021 складає 27 років 09 місяців 10 днів.

Стосовно посилання відповідача на відсутність підстав зарахування до стажу державної служби періоду роботи в органах місцевого самоврядування на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 року «Про затвердження Порядку обчислення стажу державної служби» (далі - Постанова № 229).

Згідно пункту 4 Постанови № 229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-ІІІ.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доводи позивача щодо необхідності зарахування до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 29.04.2021 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що рішення відповідача № 02 від 06.05.2021 щодо відмови у переводі з пенсії за віком на пенсію державного службовця ОСОБА_1 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Як вже було зазначено вище, рішенням місцевого суду оскаржене лише відповідачем, колегія суддів розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України № 02 від 06.05.2021 № 02 від 06.05.2021, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2021 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, відповідно статті 37 Закону № 3723-XII з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року в справі № 200/6661/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 10 листопада 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук