Справа № 500/8310/21
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 500/8310/21 пров. № А/857/12513/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі № 500/8310/21 (головуючий суддя Мірінович У.А., м. Тернопіль, повний текст судового рішення складений 28.01.2022) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2021 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про зобов`язання відповідача списати з позивача заборгованість по сплаті боргу (недоїмки) із єдиного соціального внеску у розмірі 16461,72 грн., яка міститься в інтегрованій картці платника єдиного внеску.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 №500/825/19 та від 11.03.2020 №500/1422/19 (рішення набрали законної сили) скасовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_1 №Ф-1509-50 від 12.11.2018, №Ф-1509-50 від 10.05.2019, №Ф-1509-50 від 11.06.2019. Однак, даними рішеннями суду не скасовано нараховані в інтегрованій картці платника податків суми єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн, з огляду на що відповідні списання контролюючим органом в ІКП ОСОБА_1 проведено не було.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року позов задоволено. Зобов`язано Головне управління ДПС у Тернопільській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України привести інтегровану картку платника податків - ОСОБА_1 у відповідність шляхом погашення (зменшення) заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 16461,72 грн., яка виникла за період з період з 01.04.2017 по 31.05.2019.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 в межах адміністративних справ №500/1422/19 та 500/2604/20 заявлялись вимоги щодо списання недоїмки з єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн. В задоволенні таких вимог відмовлено. Таким чином, в межах даної адміністративної справи прослідковується мета здійснення нового судового розгляду позовних вимог, що вже вирішені в межах адміністративних справ №500/1422/19 та 500/2604/20. Відповідно до ст. 361 КАС України встановлено лише 2 способи перегляду рішення, що набрало законної сили: шляхом подання касаційної скарги або шляхом подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Позивачем поштою надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №500/825/19 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 листопада 2018 року № Ф-1509-50, згідно якої за ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з єдиного соціального внеску в розмірі 15819,54 грн. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №500/1422/19 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1509-50 від 10.05.2019, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн.; визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1509-50 від 11.06.2019, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 13707,54 грн. У задоволенні позовних вимог в частині визнання заборгованості зі сплати єдиного внеску за період з 01.04.2017 по 31.05.2019 такою, що не підлягає стягненню та в частині зобов`язання ГУ ДПС у Тернопільській області провести списання недоїмок в розмірі 16461,72 грн. та 13707,54 грн. нарахованих на підставі вимог про сплату боргу № Ф-1509-50 від 10.05.2019, №Ф-1509-50 від 11.06.2019 відмовлено. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.11.2020 у справі №500/2604/20 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Тернопільській області щодо несписання ОСОБА_1 безнадійної недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та не здійснення коригування показників стану розрахунків з бюджетом в його інтегрованій картці платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зобов`язання Головного управління ДПС у Тернопільській області внести коригування до інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 шляхом виключення боргу зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Дане рішення суду не було оскаржене в апеляційному порядку та набуло законної сили.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 01.03.2021 до Головного управління ДПС у Тернопільській області в якій просив списати несплачені станом на 01 грудня 2020 року суми недоїмки, а також штрафні санкції та пеню, нараховані на ці суми недоїмки (а.с. 38).

Листом від 15.03.2021 №3748/6/19-00-24-06 Головне управління ДПС у Тернопільській області повідомило ОСОБА_1 про залишення його заяви без розгляду (а.с. 39).

05.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою у якій просив повідомити його про те чи є в нього на час звернення із вказаною заявою борг по єдиному соціальному внеску та чи має Головне управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_2 (чи матиме в майбутньому) претензії щодо сплати єдиного соціального внеску в період 2017-2019р. (а.с. 40).

Головне управління ДПС у Тернопільській області листом від 21.05.2021 повідомило ОСОБА_1 про те, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-1509-50 від 12.11.2018, Ф-1509-50 від 10.05.2019, Ф-1509-50 від 11.06.2019 відповідно до рішень Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №500/825/19 та від 11.03.2020 у справі №500/1422/19 скасовано, однак не скасовано нараховані в інтегрованій картці платника податків суми єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн., з огляду на що відповідні списання контролюючим органом в ІКП позивача проведено не було (а.с. 41).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Стаття 2 Закону № 2464-VI регламентує, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно ненарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 7 статті 25 Закону № 2464-VI встановлено, що сума недоїмки не підлягає списанню, зокрема в разі укладення з платником єдиного внеску мирової угоди відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, недієздатною, оголошення померлою та відсутності осіб, які відповідно до цього Закону несуть зобов`язання із сплати єдиного внеску.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943, затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №5).

Підпунктом 2 пункту 1 розділу VI Порядку №5 передбачено, що первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є (в тому числі) рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Як вже зазначалось вище, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі №500/1422/19 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1509-50 від 10.05.2019, якою зобов`язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн. Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020.

Згідно витягу з ІКП ОСОБА_1 за кодом класифікації доходів бюджету 71040000 «Єдиний соціальний внесок, що сплачується фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну діяльність», станом на 30.04.2019 у позивача обліковувалась заборгованість в сумі 16461,72 грн., яка залишалась незмінною станом на 2020 та 2021 роки (арк. справи 78-81).

Враховуючи, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №500/1422/19 встановлено відсутність у ОСОБА_1 обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1509-50 від 10.05.2019, а також те, що зазначене рішення суду набрало законної сили, то таке рішення суду, в розумінні Порядку №5, є тим первинним документом, на підставі якого в ІКП здійснюється зменшення (погашення) суми заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Щодо твердження апелянта про наявність рішень суду з аналогічними позовними вимогами між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, слід зазначити наступне.

05.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС у Тернопільській області із заявою у якій просив повідомити його про те чи є в нього на час звернення із вказаною заявою борг по єдиному соціальному внеску та чи має Головне управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_2 (чи матиме в майбутньому) претензії щодо сплати єдиного соціального внеску в період 2017-2019 р.

Головне управління ДПС у Тернопільській області листом від 21.05.2021 повідомило ОСОБА_1 про те, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-1509-50 від 12.11.2018, Ф-1509-50 від 10.05.2019, Ф-1509-50 від 11.06.2019 відповідно до рішень Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №500/825/19 та від 11.03.2020 у справі №500/1422/19 скасовано, однак не скасовано нараховані в інтегрованій картці платника податків суми єдиного соціального внеску в розмірі 16461,72 грн., з огляду на що відповідні списання контролюючим органом в ІКП позивача проведено не було.

Не погодившись із зазначеним рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду. З позовною заявою у цій справі ОСОБА_1 звернувся 18.11.2021, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в даному випадку, адже станом на момент винесення рішень судів у справах №500/1422/19 та 500/2604/20 ОСОБА_1 ще не отримав лист Головного управління ДПС у Тернопільській області від 21.05.2021, який став підставою подання позовної заяви у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі № 500/8310/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук