Справа № 420/7993/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/7993/22
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А:

07 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 09.04.2022 про заборону в`їзду в Україну;

визнати протиправним та скасувати рішення управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 09.04.2022 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що з вересня 2021 року по квітень 2022 року жодних порушень з його боку, які б стали підставою для винесення рішення про заборону в`їзду в Україну та скасування посвідки на проживання не вчинено, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що за умови встановленої загрози національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні з боку громадянина Азербайджану ОСОБА_1 про що зазначено в поданні управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 08.04.2022 № 25/6/55/114/01-2022, а також з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, у ГУ ДМС в Одеській області наявні підстави до прийняття рішення від 09.04.2022 № 53 про заборону в`їзду позивачу в Україну та прийняття рішення про скасування його посвідки на тимчасове проживання від 09.04.2022 № НОМЕР_2 .

З огляду на вищезазначене ГУ ДМС в Одеській області вважає, що приймаючи рішення про заборону в`їзду в Україні та рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , воно діяло у межах діючого законодавства України, а тому вказані рішення є правомірними та обґрунтованими.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт вказує на відсутність підстав для скасування посвідки та прийняття рішення щодо заборони його в`їзду на територію України, оскільки жодних порушень з вересня 2021 року по квітень 2022 року ним не вчинено.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин Азербайжану документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданою 19.10.2021 терміном дії до 18.10.2022.

Підставою для видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання зазначено кодове позначення мети поїздки «04/14» - возз`єднання сім`ї з громадянином України (на підставі шлюбу) (а.с. 10-11).

До Головного управління ДМС в Одеській області надійшло подання Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції від 08.04.2022 №2516/55/114/01-2022 про скасування довідки на тимчасове проживання, примусове повернення, видворення та заборону в`їзду на територію України.

Подання, зокрема, обґрунтовано тим, що своїми безпосередніми діями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно - політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільній сферах (а.с. 52-53).

Рішенням про скасування посвідки на тимчасове проживання, прийнятим керівником ГУ ДМС в Одеській області № 8194 від 09.04.2022 позивачу скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , на підставі підпункту 2 пункту 63 Постанови Кабміну України «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» від 25.04.2018 № 322 (а.с.54).

Рішенням про заборону в`їзду в Україну, прийнятим керівником ГУ ДМС в Одеській області №53 від 09.04.2022 заборонено громадянину Азербайджану ОСОБА_3 (прізвище) ОСОБА_4 (ім`я), лат. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стать чоловіча, паспортний документ громадянина Азербайджану для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , в`їзд на територію України терміном на 3 (три) роки до 09.04.2025 (а.с. 16, 39-40).

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про заборону в`їзду в Україну та скасування посвідки на тимчасове проживання та заборону в`їзду підготовлене в межах компетенції, визначеної Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІІ, та направлене відповідачу у порядку, передбаченому п. 4, 5 Інструкції №1235.

Суд вважав обґрунтованими доводи, що своїми безпосередніми діями позивач створює реальну загрозу громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні та національним інтересам України, та з урахуванням відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин вважає, що у відповідача були достатні підстави для прийняття рішення №53 від 09.04.2022 про заборону позивачу в`їзду на територію України строком на 3 роки та рішення №8194 про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 26 Конституції України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, на час прийняття рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання, визначався та встановлювався Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Пунктом 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI) визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до частини 14 статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Згідно з частиною 14 статті 5 Закону № 3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання, визначається Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженому постановою Кабміну України № 322 від 25 квітня 2018 року.

Відповідно до пунктів 1, 4 Порядок № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні, посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Пунктом 16 Порядку № 322 передбачено, що документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт) та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Матеріали справи підтверджують, що відповідачем посвідку на тимчасове проживання позивачу видано 19.10.2021 за наявності підстав, що передбачені вищевказаними нормами.

При цьому, слід звернути увагу, що процедура видачі відповідної посвідки не передбачає перевірку особи щодо її притягнення, зокрема, до кримінальної відповідальності на території України, а тому відповідач станом на 19.10.2021 не мав можливості встановити відповідні обставини по відношенні до позивача.

Відповідно до підпункту 4 пункту 63 вказаного Порядку № 322 встановлено, що посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі: коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю;

якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

Відповідно до п.3,4,5,6 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, яку затверджено наказом МВС України від 17.12.2013 №1235, зареєстровано в Мінюсті України 11.01.2014 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою, зокрема:

в) органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони в`їзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження.

Після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони в`їзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу:

а) громадянство (підданство);

б) прізвище, ім`я (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян Російської Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею);

в) дата народження (день, місяць, рік);

г) стать;

ґ) місце проживання;

д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий;

е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі в`їзду в Україну;

є) запропонований строк заборони в`їзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобов`язань перед юридичними або фізичними особами в Україні).

Рішення про заборону в`їзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону в`їзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.

Згідно доводів відповідача рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 09.04.2022 № НОМЕР_2 прийнято на підставі Порядку №322, рішення №53 від 09.04.2022 про заборону в`їзду в Україну на підставі ч.1 ст.13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» згідно подання, яке надійшло до ГУ ДМС в Одеській області від Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 08.04.2022 №25/6/55/114/01-2022.

В зазначеному поданні міститься вимога щодо заборони в`їзду в Україну та скасування посвідки на тимчасове проживання громадянину Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У поданні зазначено, що відповідно до наявної інформації з метою легалізації на територію України прибув громадянин Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є активним учасником організованої злочинної групи, що вчиняє тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірено за відомостями персонально - довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС України відповідно до якої вказаний громадянин на сьогоднішній день перебуває в статусі обвинуваченого.

За період перебування на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово перевірявся на причетність до вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема, пов`язаних з нанесенням тілесних ушкоджень, вимаганням та скоєнням розбійного нападу:

притягується до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення внесеного до - ЄРДР 0000168 від 10.01.2016 за ст. 124 КК України (статус - обвинувачений);

притягується до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення внесеного до - ЄРДР 0000932 від 18.06.2019 за ч.3, ст. 187, ч.3, ст. 189, ч.2 ст. 189 КК України (статус - обвинувачений).

В поданні вказано, що своїми безпосередніми діями ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Україні та поширює вплив організованої злочинності на процеси, що відбуваються в економічній, політичній, суспільній сферах.

Зважаючи на викладене, керуючись пунктом 64 Порядку оформлення,

Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вбачає за доцільне прийняти рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, а також на підставі вимог частини 1 статті 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» прийняти рішення про заборону в`їзду на територію України громадянину Азербайджану

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки його дії становлять загрозу

національній безпеці України, громадському порядку в Україні та це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Колегія суддів зауважує, що вищевказане подання не містить ознак управлінського рішення з регулюючим впливом на права чи законні інтереси інших суб`єктів права, а тому його обґрунтованість має перевірятися органом ДМС, який на підставі цього подання приймає рішення, яке у свою чергу повинно відповідати критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, на відповідність яких його і має перевірити адміністративний суд.

Судова колегія враховує доводи міграційного органу, що згідно відкритої інформації ЄДРСР за номером кримінального провадження №0000168 зазначеного в поданні Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України наявний вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 08.06.2018 у справі №523/7359/16-к, яким:

ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 та ч.7 ст. 284 КПК України виправдано;

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України з призначенням йому покарання у виді 2 років обмеження волі;

на підставі ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_1 в строк відбутого покарання періоди перебування його під вартою: з 11.03.2016р. по 06.05.2016р. (згідно повідомлення ОУВП №21 від 02.06.2016р.), та з 21.05.2017р. по 08.06.2018р. у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення чотирьом дням обмеження волі (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015р.);

у зв`язку з фактичним відбуттям покарання, запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під вартою - скасовано, звільнено останнього в залі суду.

Слід зазначити, що вищевказаний вирок не вступив в законну силу, оскільки його оскаржено Одеською місцевою прокуратурою № 4 та потерпілим, а ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30.07.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №523/7359/16-к де на сьогодні не прийнято кінцевого рішення.

Разом з тим, основоположною обставиною є відсутність факту оскарження вищевказаного вироку ОСОБА_1 в частині призначеного покарання, а отже останнім по суті погоджено встановлений судом факт вчинення ним кримінального правопорушення за ст. 124 КК України, а саме умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, що безумовно підтверджує обґрунтованість подання в частині зазначення наявності загрози в діях ОСОБА_1 здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

За таких умов, оскаржуване рішення про заборону в`їзду позивача в Україну є обґрунтованим, оскільки його прийнято на підставі належно підготовленого та поданого компетентним органом подання, зміст якого щодо наявності винних дій позивача підтверджується встановленими в ході розгляду даної справи обставинами.

Щодо рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, то відповідно до пункту 64 Порядку № 322 воно приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Матеріали справи підтверджують, що оскаржуване рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання прийнято в день надходження подання Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 08.04.2022 №25/6/55/114/01-2022.

Судова колегія зазначає, що встановлені в ході розгляду даної справи обставини аналогічним чином підтверджують обґрунтованість його прийняття, що підтверджується приписами п. 63, 64 Порядку №322.

Доводи апелянта зводяться до посилання на відсутність в його діях порушень з вересня 2021 року по квітень 2022 року, проте вказане за встановлених в ході розгляду даної справи обставин не спростовує наявну загрозу в діях позивача щодо здоров`я, прав та законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, а отже наявності підстав для реалізації процедур щодо скасування його посвідки на тимчасове проживання та заборони в`їзду на територію України.

Судова колегія звертає увагу, що апелянт жодним чином не зазначає, що оскаржувані рішення втручаються в його приватне та сімейне життя, а тому не вважає за доцільне надавати оцінку обґрунтованості такого втручання.

Апеляційна скарга інших доводів, крім тих, що отримали оцінку суду, не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Судова колегія звертає увагу, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2022 апелянту відстрочено сплату судового збору в розмірі 1488,60 грн до ухвалення рішення по справі, що з врахуванням відсутності факту його сплати свідчить про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 вказаної суми збору.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 27 червня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Азербайджанської Республіки для виїзду за кордон НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1488,60 грн (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) гривень (шістдесят) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко