Справа № 420/5146/22
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 р.м.ОдесаСправа № 420/5146/22

Головуючий І інстанції: Бжассо Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 29.07.2022р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п.3 наказу Департаменту ПП №83 від 10.02.2022 року в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення зі служби в поліції»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту ПП №587-о/с від 09.03.2022 року про його звільнення зі служби в поліції;

- поновити його на посаді «поліцейського» взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП;

- стягнути з відповідача на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022р. по день ухвалення судового рішення та судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що його було безпідставно звільнено зі служби в поліції з підстав незабезпечення ним ведення безперервної відео-фіксації процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення, яку фактично розглядав інший поліцейський екіпажу, у зв`язку з чим, оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, а він поновленню на службі.

30.05.2022р. від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що Департамент патрульної поліції позовні вимоги не визнає та зазначає, що усі твердження позивача не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами службового розслідування, а оскаржуваний наказ Департаменту ПП від 10.02.2022р. №83 прийнятий відповідно до вимог законодавства та не підлягає скасуванню. Також, представник відповідача вказує й на те, що отримання та використання поліцейським під час виконання службових обов`язків відеореєстратора є його обов`язком, а не правом. Проте, під час службового розслідування було встановлено, що усі працівники екіпажу «Океан-0504» (в т.ч. і позивач) неповноцінно здійснювали відеофіксацію на службовий портативний відеореєстратор під час події за участі громадян, які перебували у транспортному засобі «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту ПП №83 від 10.02.2022 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «звільнення зі служби в поліції». Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту ПП №587-о/с від 11.03.2022 року в частині звільнення зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону « 1 полку УПП в Одеській області ДПП. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.03.2022р. по 25.07.2022р. в розмірі 68364,37 грн. з відрахуванням з вказаної суми належних до сплати податків та зборів.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник Департаменту ПП 29.08.2022 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

08.09.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022р. апеляційну скаргу відповідача залишено без руху.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні за участі сторін на 19.10.2022р.

13.10.2022р. до суду 2-ї інстанції від позивача надійшов відзив, в якому останній категорично не визнав доводи апеляційної скарги та мотивовано просив залишити її без задоволення, в рішення суду 1-ї інстанції без змін.

В судові засідання суду апеляційної інстанції 19.10.2022р. та 26.10.2022р. сторони (т.б. позивач ОСОБА_1 та представник відповідача С.Єфіменко) з`явилися, однак розгляд справи у ці дні не відбувся у зв`язку з оголошенням тривалої «повітряної тривоги» та тривалою відсутністю в суді електропостачання.

26.10.2022р. позивач та представник відповідача подали до канцелярії суду 2-ї інстанції власноручні заяви з проханням розглянути дану справу без їх участі в порядку письмового провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2022р. вказані вище заяви сторін було задоволено та вирішено провести подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач капрал поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проходив службу в органах національної поліції на посаді «поліцейського» взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку Управління ПП в Одеській області ДПП.

16.11.2021р. т.в.о інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції М.Цуцкурідзе звернувся до т.в.о начальника Управління ПП в Одеській області Д.Хмарука з рапортом, в якому доповів, що ним, при здійсненні моніторингу та аналізу відеозаписів з портативних відеореєстраторів, а саме, реєстратора №01126, було виявлено факт можливого порушення службової дисципліни з боку поліцейського полку УПП в Одеській області ДПП, який здійснював відеофіксацію на портативний відеореєстратор під час складання адміністративних матеріалів відносно водія транспортного засобу «Тоуоtа Соrolla» д.н. НОМЕР_1 . Так, зокрема, на його погляд, водій даного транспортного засобу можливо передав поліцейському предмет, схожий на грошові кошти. Відповідно до розстановки сил та засобів від 02.09.2021р. на службовому транспортному засобі «Skoda» д.н. НОМЕР_2 у складі екіпажу "Океан 504" виконували службові обов`язки інспектори полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Далі, 08.12.2021р., старший інспектор ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції О.Добринська звернулася до т.в.о начальника Управління ПП в Одеській області ДПП Д.Хмарука із доповідною запискою, в якій просила призначити службове розслідування з метою перевірки обставин, що наведені у рапорті т.в.о інспектора ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції М.Цуцкірізе від 16.11.2021р.

08.12.2021р. керівником Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, на підставі вказаних вище рапортів, винесено наказ №760, яким, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни в ході чергування 02.09.2021р. поліцейським взводу №1 роти №4 батальйону №1 полку УПП в Одеській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , інспектором взводу №2 роти №8 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та поліцейським взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_1 , призначено службове розслідування.

11.12.2021р. ОСОБА_1 було ознайомлено з вказаним наказом.

24.12.2021р. Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП ухвалено наказ №816, яким термін проведення службового розслідування, призначеного наказом УПП від 08.12.2021р. №760, було продовжено на 1 (один) місяць.

12.01.2022р. т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП затверджено Висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни 02.09.2021р. поліцейськими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Так, у вказаному висновку зазначено, що на відеозаписі з портативного відеореєстратора №001126 видно як один із працівників поліції ст.лейтенант поліції ОСОБА_3 , який мав закріплений на собі цей відеореєстратор №001126, проходить повз іншого працівника поліції - молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , спільно з громадянином, який вийшов із зупиненого цим екіпажем автомобіля «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 , та прямує до службового автомобіля, в якій вони із цим громадянином в подальшому сіли. Далі, на відеозаписі видно, що в службовому автомобілі разом із ними знаходиться ще один із працівників поліції - сержант поліції ОСОБА_1 , який сидить на передньому пасажирському сидінні та має свій виключений відеореєстратор. Далі, при перегляді відеозапису з цього відеореєстратора №001126 виявлено фрагмент, як між громадянином, який сів до службового автомобіля та ст.лейтенантом ОСОБА_3 , який мав закріплений на собі портативний відеореєстратор №001126, відбувається розмова: «що це?», на що чути: «хотів на чай дати», після чого, в цей момент співробітник поліції, у якого був цей реєстратор, тримаючи у своїй руці якийсь предмет, нібито схожий на грошові кошти в сумі 200 грн., помістив його до своєї лівої кишені.

Також, в ході даного службового розслідування Комісія отримала від ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 пояснення, який, в свою чергу, пояснив, що в ході несення служби на трасі «Київ-Одеса» за порушення ПДР ним спочатку був зупинений автомобіль «Deawoo Lanos», водія якого він ознайомив з доказами правопорушення та в подальшому притягнув до адміністративної відповідальності. Далі, прямуючи до свого службового автомобіля, він побачив чоловіка (гр. ОСОБА_4 (пасажир)), який вийшов з автомобіля «Тоуоtа Соrolla» д.н. НОМЕР_1 , що зупинив мл.лейтенант ОСОБА_2 та направився до їх службового автомобіля та, разом з ним, сів в нього з метою надання пояснень щодо правопорушення, розгляд якого фактично проводив ОСОБА_2 . Потім, сівши до їх службового ТЗ даний гр. ОСОБА_4 повідомив їм адресу проживання водія для внесення інформації до бланку постанови у справі про адміністративне правопорушення. В подальшому, цей громадянин намагався їм нібито щось «дати на чай», але він ( ОСОБА_5 ) категорично відмовився, після чого, останній вийшов з їх автомобіля, а вони з колегами, належним чином оформили усі матеріали по даному адміністративному правопорушенню та притягнули водія вказаного автомобіля (гр. ОСОБА_6 ) до адміністративної відповідальності. При цьому, будь-які предмети або кошти ні від цього громадянина (пасажира) ні від водія-правопорушника, ані він, ані його колеги не отримували.

Аналогічні письмові пояснення надали і громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які, в свою чергу, також підтвердили, що не пропонували та не надавали поліцейським екіпажу «Океан-0504» будь-яку неправомірну вигоду.

Слід зазначити, що дані пояснення цих громадян були долучені поліцейським ОСОБА_2 до своїх пояснень.

Однак, в подальшому, Департаментом ПП 24.12.2021р. за вих. №30972/41/13/03/02-21 вищевказаний відеозапис з портативного відеореєстратора №001126 було направлено до ТУ ДБР у м.Миколаєві - для розгляду в межах компетенції, та для вирішення питання щодо внесення (не внесення) відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час службового розслідування поліцейський - молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 також надав пояснення, згідно з якими, 02.09.2021р. він, у складі екіпажу «Океан-0504» (ст.лейтенант Нагаєвський та сержант Бакума), на службовому автомобілі «Skoda» ніс службу з забезпечення безпеки дорожнього руху на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», а саме у Роздільнянському районі Одеської області. Близько 12.30 год. ним, за порушення ПДР (т.б. за перевищення швидкості) був зупинений автомобіль «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який, в свою чергу, надав йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Після чого, він повідомив водія про те, що ним буде здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, який в подальшому і був реально проведений, в ході якого водій свою провину визнав та відповідно, відносно останнього ним була складена постанова серії ДПО 18 №997946, якою на цього водія було накладено штраф.

14.12.2021р. в ході службового розслідування позивач ОСОБА_1 також надав пояснення, з яких вбачається, що водія автомобіля «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 він не зупиняв, справу про адміністративне правопорушення відносно останнього не розглядав і про що саме з ним розмовляли його колеги, він не чув і не знає.

Проте, не зважаючи на пояснення поліцейських цього екіпажу, Комісією під час службового розслідування було встановлено, що співробітники даного екіпажу «Океан-0504» на час денної зміни отримали в СЗтТ УПП в Одеській області ДПП 3 (три) портативні відеореєстратори. Однак, в ході події за участі вищезазначених громадян (т.б. водія та пасажира ТЗ «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 ) та оформлення адміністративних матеріалів відносно водія вказаного автомобіля, відеофіксація фактично здійснювалася лише тільки на 1 портативний відеореєстратор №01126 і то частково, т.б. на відео відсутні момент зупинки вказаного автомобіля, момент початку спілкування з громадянами, та загалом весь перебіг розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія цього транспортного засобу ОСОБА_6 , що, в свою чергу, є грубим порушенням вимог Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію», окремих вимог КУпАП, «Правил етичної поведінки поліцейських» (затв. наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179), «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» (затв. наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026), «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затв. наказом МВС від 07.11.2015р. №1395), «Посадової інструкції інспектора (поліцейського) роти батальйону УПП в Одеській області ДПП» (затв. наказом ДПП від 13.11.2018р. №5112), Присяги працівника поліції.

Далі, 10.02.2022р. Департаментом патрульної поліції, на підставі вказаного вище висновку службового розслідування, було прийнято наказ №83, пунктом 3 якого, до поліцейського - капрала поліції ОСОБА_1 за вчинення вищезазначеного дисциплінарного проступку, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «звільнення із служби в поліції».

З вказаним наказом від 10.02.2022р. позивача було ознайомлено - 09.03.2021р.

Далі, в той же день, т.б. 09.03.2022р., Департаментом патрульної поліції, на підставі зазначеного вище дисциплінарного наказу №83 від 10.02.2022р., було прийнято наказ №587-о/с, яким, капрала поліції ОСОБА_1 , відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» було звільнено зі служби в поліції, з 10 березня 2022 року.

Копію вказаного наказу від 09.03.2022р. позивач отримав - 10.03.2021р.

Не погоджуючись зі спірними наказами відповідача, позивач звернувся до окружного суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності і безпідставності спірних наказів та суворості накладеного дисциплінарного стягнення.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, може лише тільки частково погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і відповідно, вважає їх частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIІI, «Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України» №893 від 07.11.2018р., Дисциплінарним статутом, «Правилами етичної поведінки поліцейських» (затв. наказом МВС України від 09.11.2016р. №1179), «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» (затв. наказом МВС України від 18.12.2018р. №1026), «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затв. наказом МВС від 07.11.2015р. №1395), «Посадовою інструкцією інспектора (поліцейського) роти батальйону УПП в Одеській області ДПП» (затв. наказом ДПП від 13.11.2018р. №5112), Присяги працівника поліції та інш.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIІI, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 вказаного Закону №580, «завданнями поліції», зокрема, є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Як визначено ст.17 цього ж Закону, «поліцейським» - є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Обов`язки поліцейського визначені ст.18 вказаного вище Закону №580, а основні повноваження поліції визначені ст.23 цього ж Закону.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.19 цього ж Закону України, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Підстави ж звільнення поліцейських зі служби в поліції безпосередньо визначені ст.77 вказаного вище Закону України №580-VIІI.

Так, згідно із п.6 ч.1 ст.77 цього Закону, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як вже зазначалося вище, у разі вчинення протиправного дисциплінарного проступку поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність. Підстави ж та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності безпосередньо визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (затв. ЗУ №2337-УІІІ від 15.03.2018р.).

Як слідує зі змісту положень ч.ч.1,2 ст.1 Дисциплінарного статуту, «службова дисципліна» - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

А як передбачено ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із ст.12 Дисциплінарного статуту, «дисциплінарним проступком» визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до приписів ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту, «дисциплінарне стягнення» є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

При цьому, одночасно слід зауважити про те, що дисциплінарне стягнення має виключно індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 ДС).

Так, як вбачається з ч.3 цієї ж ст.13 ДС, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Як визначено ч.ч.1,2,3,4 ст.14 Дисциплінарного статуту, «службове розслідування» - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.15 ДС, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії, які формуються з поліцейських та працівників поліції, що мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.16 цього ж Д/Статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше 1 (одного) місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на 1 місяць.

Одночасно, при цьому необхідно зазначити, що відповідно до вимог ч.ч.3,4,5 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія обов`язково повинна враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка; високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у ч.4 цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Слід вказати, що аналогічні положення щодо підстав та порядку проведення службового розслідування містяться і в Порядку №893 від 07.11.2018р.

Так, за змістом п.1 Розділу V цього Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов вчинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Частиною ІІ вказаного Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу 2 цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку (п. 4 Розділу V Порядку №893).

Отже, з аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Порядку №893 слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення безпосередньо ним дисциплінарного проступку, т.б. у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службової дисципліни. Обставини ж щодо вчинення цією особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.

В свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження усіх без виключення обставин скоєння дисциплінарного проступку, т.б. повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового на підставі зібраних ними матеріалів, письмових пояснень осіб, які скоїли дисциплінарний проступок, та осіб (свідків), яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.

Далі, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення, який, в свою чергу, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. При чому, застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог ст.ст.19-22 Дисциплінарного статуту НПУ.

Крім того, ще необхідно вказати й на те, що згідно з п.1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських» (затв. наказом МВС України №1179 від 09.11.2016р.), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Також одночасно необхідно зауважити й про те, що ч.ч.1,5 ст.24 ДС передбачено право поліцейського на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення протягом 1 місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку. У разі ж поновлення порушених прав поліцейського у судовому порядку, вищий керівник зобов`язаний негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень.

Так, як встановлено з матеріалів справи судом 2-ї інстанції та вже зазначалося вище, підставою для видання оскаржуваних наказів був Висновок службового розслідування від 12.01.2022р., яким було встановлено порушення капралом поліції ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.8, п.п.1,2 ч.1 ст.18 Присяги поліцейського, ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1,2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, абз.1,2 п.1 розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських» №1179, п.5 розділу II Інструкції №1026; пп.1,10,13 п.3.1 розділу III Посадової інструкції, Присяги працівника поліції.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту вказаного вище висновку від 12.01.2022р., даним службовим розслідуванням фактично було встановлено, що співробітники екіпажу «Океан-0504» (ст.лейтенант Нагаєвський, мл.лейтенант Медведь та сержант Бакума) на час «денної зміни» отримали в СЗтТ УПП в Одеській області ДПП 3 (три) портативні відеореєстратори (№001186, №001507 і №001126), однак в ході події за участі громадян ОСОБА_6 (водія ТЗ «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (пасажира цього а/м) та оформлення адміністративних матеріалів відносно водія вказаного автомобіля, відеофіксація фактично здійснювалася тільки на 1 портативний відеореєстратор №01126 (який був у ст.лейтенанта Нагаєвського) і то лише частково, т.б. на відео відсутні відповідні файли (фрагменти) як моменту зупинки вказаного автомобіля, так і моменту початку спілкування з вказаними громадянами, а також загалом весь перебіг розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно водія цього транспортного засобу, що, в свою чергу, є грубим порушенням вимог п.5 розділу II Інструкції №1026 та діючого законодавства.

Тобто, як вбачається зі змісту зазначеного Висновку службового розслідування, відповідачем безпосередньо в провину позивачу ОСОБА_1 фактично ставиться скоєння «дисциплінарного проступку» у вигляді незастосування ним в ході події, пов`язаної з зупинкою 02.09.2021р. на трасі «Київ-Одеса» автомобіля «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 та розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно водія цього транспортного засобу ОСОБА_6 , виданого йому 02.09.2021р. для несення «денної зміни» (служби) відеореєстратора, т.б. не дотримання п.5 розділу 2 Інструкції №1026.

Разом з тим, судова колегія спочатку вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що даним службовим розслідуванням насправді так і не було встановлено який же саме з 3-х відеореєстраторів (№001186, №001507 і №001126) був виданий саме сержанту поліції ОСОБА_1 , оскільки з матеріалів справи та наявних в них роздавальної відомості до «Журналу видачі/повернення портативних відеореєстраторів» чітко вбачається, що усі 3 портативних відеореєстратора і планшет реально отримав під особистий підпис - молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який, в свою чергу, фактично і зупиняв 02.09.2021р. на трасі «Київ-Одеса» автомобіль «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 , безпосередньо розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно водія цього транспортного засобу ОСОБА_6 та від свого імені виносив відповідну постанову ДПО18 №997946 від 02.09.2021р. про застосування до останнього штрафу у розмірі 340 грн., яка, в свою чергу, до цього часу правопорушником не оскаржена і є чинною.

Що ж стосується встановленого цим службовим розслідуванням того факту, що відеофіксація вказаної вище події фактично здійснювалася тільки на один портативний відеореєстратор №01126 і то лише частково, то з цього приводу перш за все слід зазначити та звернути увагу на те, що даний відеореєстратор №01126, як беззаперечно свідчать матеріали справи, насправді реально знаходився не у позивача Бакуми, а у іншого члена екіпажу «Океан-0504» - ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який, в свою чергу, на думку колегії суддів, можливо і повинен нести певну відповідальність за цю часткову відеофіксацію даного правопорушення.

До того ж, з цього приводу також варто зауважити й про те, що як вбачається зі змісту доповідної записки ст.статиста СЗтТ УПП в Одеські області ДПП ОСОБА_7 від 23.12.2021р., відеозаписи з усіх 3-х нагрудних відеокамер поліцейських екіпажу «Океан-504» у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за «денну зміну» 02.09.2021р. є в наявності, однак повні відеозаписи з цих усіх 3-х відеореєстраторів, в даному випадку, так і не були досліджені (або перевірені) комісією та не додані до матеріалів службового розслідування, а тому, відповідно, у суду 1-ї та 2-ї інстанцій наразі відсутня будь-яка реальна можливість точно встановити чи велись насправді паралельні відеозаписи спірної події 02.09.2021р. на інші 2 відеореєстратори (окрім №01126).

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд вважає, що позивач на той час сержант поліції ОСОБА_1 (який з 3-х членів екіпажу мав найнижче в/спеціальне звання), в даному випадку, заступивши 02.09.2021р. у складі екіпажу «Океан-0504» на чергування (т.б. денну зміну), хоча і знаходився при виконанні службових обов`язків, але безпосередньо не зупиняв автомобіль «Toyota Corolla» д.н. НОМЕР_1 (так як весь час знаходися на передньому сидінні службового автомобіля), не тільки не розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно водія цього транспортного засобу, а і взагалі не приймав будь-яку активну учать у її розгляді, як і не виносив від свого імені і відповідну постанову про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, а відтак, відповідно, не мав гострої необхідності додатково (паралельно) фіксувати цю подію (якою фактично займались інші члени екіпажу) на свій відеореєстратор.

Так, як слідує зі змісту приписів п.п.1,3 розділу 1 Інструкції №1026, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів. «Портативний відеореєстратор» - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

А як визначено нормами п.5 розділу 2 вказаної Інструкції №1026, включення «портативного відеореєстратора» відбувається з моменту «початку виконання службових обов`язків» та/або «спеціальної поліцейської операції», а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо).

Тобто, дійсний зміст цього п.5 розділу 2 Інструкції №1026 фактично свідчить про те, що він не містить виключного переліку випадків, за яких відеозйомка може безперервно не вестись, про що свідчить наявність слова - «тощо».

Отже, з урахуванням вищевикладеного, можна зробити висновок, що поліцейський, в даному випадку, під час несення служби має право на «особисте приватне становище», в період якого не зобов`язаний вести відеозйомку на портативний відеореєстратор.

Крім того, також ще слід зазначити й про те, що пп.1,2 п.6 розділу 2 цієї Інструкції №1026 передбачають обов`язок поліцейського під час здійснення ним повноважень забезпечити «збереження» та «належні умови експлуатації» виданого йому портативного відеореєстратора та «не допускати його розряджання».

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що відповідач, в даному випадку, належним чином не обґрунтував та не надав беззаперечних доказів порушення саме позивачем (який безпосередньо не займався розглядом спірних адм.матеріалів) вимог Інструкції №1026, т.б. гострої необхідності здійснення сержантом поліції ОСОБА_1 обов`язкової, «безперервної» (т.б. на протязі всього часу «денної зміни») і фактично «паралельної» відеофіксації спірної події 02.09.2021р., фіксацію та розгляд якої реально здійснював інший старший по військовому спеціальному званню, член екіпажу.

При цьому, за таких обставин, судова колегія одночасно також вважає за необхідне визнати помилковим висновок суду 1-ї інстанції про те, що позивач, сидячи 02.09.2021р. у службовому автомобілі без вчинення будь-яких активних дій нібито взагалі не виконував свої службові обов`язки, оскільки насправді останній, заступивши 02.09.2021р. на «денну зміну», весь час цього «чергування» постійно знаходився при виконанні службових обов`язків, хоча і безпосередньо не здійснював розгляд спірного адміністративного матеріалу.

Далі, як встановлено з матеріалів справи та вже зазначалося вище, саме на виконання вимог Дисциплінарного статуту та на підставі вказаного Висновку службового розслідування від 12.01.2022р., начальником Департаменту ПП і було спочатку прийнято наказ №83 від 10.02.2022р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УПП в Одеській області», яким, за скоєння дисциплінарного проступку до капрала поліції ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «звільнення зі служби в поліції».

А в подальшому, як вже вказувалося вище, т.б. 09.03.2022р., наказом начальника Департаменту ПП №587-о/с, на виконання вказаного вище дисциплінарного наказу №83 від 10.02.2022р., капрала поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, як вбачається зі змісту мотивувальної частині оскаржуваного рішення від 225.07.2022р., головною підставою для скасування вказаних вище спірних наказів відповідача №83 і №587-о/с та поновлення ОСОБА_1 на службі суд 1-ї інстанції фактично зазначив відсутність беззаперечних доказів порушення позивачем вимог п.5 розділу 2 Інструкції №1026 та факт не виконання ним в період фіксації і розгляду іншими членами екіпажу спірної події 02.09.2021р. своїх службових обов`язків.

Разом з тим, як вже неодноразово зазначалося вище, судова колегія, з урахуванням викладеного вище, може погодитися з такими висновками виключно тільки частково, т.б. лише в частині не доведення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, факту порушення саме позивачем, в даній конкретній ситуації, яка склалася на «денній зміні» 02.09.2021р., вимог п.5 розділу 2 Інструкції №1026.

Основними ж підставами для скасування оскаржуваних наказів відповідача №83 і №587-о/с, судова колегія все ж таки вважає факт порушення відповідачем принципу «індивідуалізації» покарання (т.б. покладення «колективної» відповідальності на весь екіпаж, незалежно від участі (дій, ролі) кожного з 3-х поліцейських у спірній події) та факт повторного застосування відповідачем до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення фактично за один й той же дисциплінарний проступок.

Як чітко визначено ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ, за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Але, якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Аналогічні положення містяться і в ст.61 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має «індивідуальний» характер.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи та наявного в них наказу УПП в Одеській області ДПП від 29.10.2021р. №632 «Про застосування дисциплінарних стягнень» (т.1 а.с.227), поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_1 (як і поліцейських ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ), за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.2 ст.19 Конституції України, п.п.,2 ч.1 ст.18 та ст.64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1,2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, п.5 розділу II та п.2 розділу VII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018р. №1026, абз. 1,2,5 п.1 розділу 11 «Правил етичної поведінки поліцейських» 09.11.2016р. №1179; п.1.2 розділу 1 пп.1,10,13 п.3.1 розділу ІІІ «Посадової інструкції поліцейського УПП в Одеській області ДПП» від 13.11.2018р. №5112, та на підставі п.3 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та, з урахуванням попереднього наказу №238 від 16.04.2021р., застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «попередження про неповну службову відповідальність».

Як вбачається зі змісту вказаного вище наказу №632 від 29.10.2021р., комісією УПП в Одеській області, відповідно до наказу від 28.09.2021р. №545, було проведено службове розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими співробітниками полку УПП в Одеській області ДПП, що виразилось у можливому порушенні вимог пункту 5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» (затв. наказом МВС від 18.12.2018р. №1026), яким, в свою чергу, було встановлено, що 01.09.2021р., 02.09.2021р., 05.09.2021р., 06.09.2021р., 09.09.2021р. і 10.09.2021р., співробітники екіпажу «Океан-0504», в складі якого перебували (Бакума, ОСОБА_5 і Медведь), відповідно до розстановки сил та засобів, затвердженої керівництвом УПП в Одеській області ДПП, протягом дослідженого проміжку часу не повноцінно, т.б. періодично, вибірково здійснювали відеофіксацію на портативні відеорегестратори, хоча повинні були включити їх з початку виконання службових обов`язків, а відеозйомку вести безперервно до завершення несення служби, чим порушили вимоги пункту 5 розділу ІІ Інструкції №1026, а отже вчинили дисциплінарний проступок та, відповідно, підлягають притягненню до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що з даним наказом №632 від 29.10.2021р. позивач ОСОБА_1 ознайомився 03.11.2021р., що підтверджується його власноручним підписом під цим наказом. Відомості ж щодо оскарження позивачем вказаного наказу у будь-який спосіб в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, судовою колегією беззаперечно встановлено, що позивача ОСОБА_1 , в даному випадку, фактично двічі (т.б. наказами №632 від 29.10.2021р. та №587-о/с від 09.03.2022р.) було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за одне й те ж саме дисциплінарне порушення (проступок), скоєне ним під час «денної зміни» 02.09.2021р., а саме - за «незабезпечення безперервної відеозйомки з початку виконання службових обов`язків до завершення несення служби на портативний відеорегістратор».

Зазначене, на думку суду 2-ї інстанції, у сукупності з викладеними вище обставинами та нормами ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту і ст.61 Конституції України, повністю підтверджує протиправність оскаржуваних позивачем наказів №83 від 10.02.2022р. та №587-о/с від 09.03.2022р., які, в свою чергу, дійсно підлягають скасуванню, але виключно саме з мотивів, які зазначені судовою колегією вище.

До речі, варто зауважити про те, що саме аналогічні висновки та подібний підхід до спірних правовідносин було застосовано і Одеським окружним адміністративним судом при прийнятті судового рішення від 31.08.2022р. по справі №420/5338/22 за адміністративним позовом ОСОБА_2 (т.б. іншого члена екіпажу «Океан-0504») до Департаменту ПП про скасуванням наказів про звільнення та поновлення на службі (яке ще не набрало законної сили).

Однак, при цьому, судова колегія, при прийняті остаточного рішення по цим заявленим позовним вимогам, одночасно вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення від 25.07.2022р., суд 1-ї інстанції не тільки припустився помилки в мотивувальній частині свого рішення щодо мотивів скасування спірних наказів, а ще й допустив помилку і в його резолютивній частині, вказавши невірну дату оскаржуваного наказу №587-о/с, т.б. замість дійсної дати його ухвалення - 09.03.2022р., окружний суд зазначив помилкову 11.03.2022р., тобто скасувавши фактично «іншій» наказ відповідача (на що обидві сторони навіть не звернули уваги), але при цьому поновивши позивача на службі з 10.03.2022р. та з цієї ж дати стягнувши середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Таким чином, враховуючи що в ході апеляційного розгляду було беззаперечно встановлено та підтверджено факт протиправності спірних наказів відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про його звільнення зі служби, то відповідно, колегія суддів, як і суд 1-ї інстанції, з урахуванням ч.ч.1,2 ст.235 КЗпП України та п.п.2,5 Порядку №100 від 08.02.1995р., вважає, що по справі також наявні усі законні підстави і для задоволення інших «похідних» позовних вимог ОСОБА_1 щодо його поновлення з 10.03.2022р. на вакантній посаді поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, т.б. за період з 10.03.2022р. по 25.07.2022р. (137 днів) в сумі 68364,37 грн. (499,01 грн. х 137).

До того ж, також ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що, в свою чергу, в даному випадку, належним чином не було зроблено представником відповідача.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було не повно з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи, та частково порушено норми матеріального і процесуального права, що відповідно, призвело до частково неправильного вирішення справи, в зв`язку із чим, оскаржуване судове рішення підлягає частковій зміні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та частково порушено норми матеріального і процесуального права, що, у сукупності призвело до частково неправильного вирішення справи, судова колегія, діючи у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне частково змінити рішення суду 1-ї інстанції в частині мотивів скасування оскаржуваних наказів з виправленням їх помилкових реквізитів.

Керуючись ст.ст.308,310,311,315,316,317,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року змінити в частині мотивів скасування оскаржуваних наказів Департаменту патрульної поліції №83 від 10.02.2022 року та №587-о/с від 09.03.2022 року щодо застосування до поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення та його звільнення зі служби в поліції.

Абзац 3 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року змінити та викласти його у наступній редакції:

«Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №587-о/с від 09.03.2022 року про звільнення поліцейського взводу №2 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 зі служби в поліції».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07.11.2022р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко