Справа № 520/1464/22
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 листопада 2022 р. справа № 520/1464/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб питання строків звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про: 1) визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2020 року №Ф-496-14; 2) визнання дій відповідача в частині нарахування позивачу єдиного соціального внеску у розмірі 19512,02 грн. протиправними; 3) зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї суми недоїмки з єдиного соціального внеску у розмірі 19512,02 грн., -

встановив:

Ухвалою суду від 24.01.2022р. позовну заяву - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

15.02.2022р. на виконання ухвали суду від 24.01.2022р. від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду разом доданими документами.

Ухвалою суду від 21.02.2022р. відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб, та зазначено про те, що заява про поновлення строку звернення до суду буде вирішуватися судом під час розгляду справи з урахуванням наявних в матеріалах справи документів.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач наполягав на те, що про порушення своїх прав, зокрема, щодо винесення відносно нього оскаржуваної вимоги від 11.03.2020 року №Ф-496-14, він дізнався лише 18.11.2021 року з листа податкового органу наданого на запит про отримання публічної інформації від 09.11.2021р.

02.09.2022р. відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому, зокрема, зазначено, що спірна вимога від 11.03.2020р. № Ф-496-14 була направлена позивачу засобами поштового зв`язку 17.03.2020р. за його податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У зв`язку із закінченням терміну зберігання поштове відправлення № 912 17.04.2020р. повернуто до податкового органу. Отже, оскаржувана вимога від 11.03.2020р. № Ф-496-14, відповідно до приписів ст. 42 Податкового кодексу України, є врученою позивачу 17.04.2020р.

Дослідивши матеріали справи та вирішуючи подане клопотання про поновлення строків звернення до суду, суд дійшов наступних висновків.

Суд наголошує, що за змістом ч.1 ст.122 і ч.1 ст.123 КАС України пропущений процесуальний строк може бути поновлений виключно за умови поважності причини пропуску та відсутності ознаки присікальності (преклюзивності).

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем, зокрема, оскаржується вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 11.03.2020 року №Ф-496-14.

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 24.01.2022р. частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно абз. 5 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

Частиною 14 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Отже, законодавством встановлений спеціальний строк звернення до суду з позовом про оскарження вимоги про сплати боргу з єдиного внеску, а саме протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги.

Правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові 05 березня 2021 року по справі № 640/9172/20, на яку посилається позивач у своєму позові, встановлено наступне: "Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для оскарження до суду вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску. Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС, а не статтею 25 Закону №2464-VI. Такий висновок щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску зроблено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 25.02.2021 у справі № 580/3469/19. При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску після застосування процедури адміністративного оскарження вимоги, це не змінює підхід до застосування строку звернення до суду з позовами у такій категорії справ і у випадку, якщо вимога не була оскаржена в адміністративному порядку."

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах, позивач звернувся до суду з позов про оскарження вимоги від 11.03.2020 року № Ф-496-14 - 20.01.2022 року (надіславши позовну заяву поштовим відправленням 19.01.2022р.), тобто як з пропуском 10 денного строку звернення до суду, передбаченого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", так і шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

У поданій заяві про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що про винесення оскаржуваної вимоги від 11.03.2020 року №Ф-496-14, позивач дізнався лише 18.11.2021 року з листа податкового органу наданого на запит про отримання публічної інформації від 09.11.2021р., оскільки в електронному кабінеті позивача обліковувалася недоїмка з єдиного соціального внеску у розмірі 19512,02 грн., а податковим органом нові вимоги зі сплати недоїмки не виносились та не направлялись.

З цього приводу, суд зазначає, що ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що спірна вимога від 11.03.2020р. № Ф-496-14 була направлена позивачу засобами поштового зв`язку 17.03.2020р. за його податковою адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У зв`язку із закінченням терміну зберігання поштове відправлення № 912 17.04.2020р. повернуто до податкового органу. Отже, оскаржувана вимога від 11.03.2020р. № Ф-496-14, відповідно до приписів ст. 42 Податкового кодексу України, є врученою позивачу 17.04.2020р.

Водночас, ані в позовній заяві, ані в заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено причин неотримання поштового відправлення №912 у поштовому відділенні під час його направлення за податковою адресою позивача.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачу стало відомо про відкриття відносно нього виконавчого провадження №60696267 на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка була винесена ГУ ДПС у Харківській області.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.11.2019 року старшим державним виконавцем постановою ВП №60696267 звернено стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1 за вимогою

26.07.2021 року позивачем направлено запит до ГУ ДПС у Харківській області на отримання публічної інформації стосовно нарахування єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 01.07.2021 року, на який отримав лист від 30.07.2021 року №339/ЗПІ/20-40-24-14-21.

Отже, станом на 26.07.2021 року позивачу вже було відомо про існування боргу з єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 01.07.2021 року.

09.11.2021 року позивачем повторно направлено запит до ГУ ДПС у Харківській області на отримання публічної інформації стосовно суми недоїмки з єдиного соціального внеску у розмірі 19512,02 грн., на який отримав лист від 18.11.2021р. №480/ЗПІ/20-40-13-11-20 від ГУ ДПС у Харківській області з копіями податкових вимог, у тому числі, з копією оскаржуваної вимоги від 11.03.2020р. № Ф-496-14.

Суд відзначає, що з аналізу положень ст. 122 КАС України слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Проте, позивачем не зазначено та в матеріалах справи відсутні докази про те, коли саме позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження №60696267 на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-496-14-У від 15.11.2019р. та які саме дії ним вчинені з цього періоду до моменту направлення першого запиту щодо з`ясування існуючого боргу з єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 01.07.2021 року, а також не зазначено причин неотримання поштового відправлення №912 у поштовому відділенні під час його направлення за податковою адресою позивача.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 13, 15 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 7, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом; з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом з письмовими поясненнями про те, коли саме позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження №60696267 та які саме дії ним вчинені з цього періоду до моменту направлення першого запиту щодо з`ясування існуючого боргу з єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 01.07.2021 року, а також зазначити причини неотримання поштового відправлення №912 у поштовому відділенні під час його направлення за податковою адресою позивача (з наданням належних доказів).

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 161 КАС України, то позов має бути залишений без руху відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 122, 123, 161, 169, 171, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ухвалив:

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху.

Встановити, що способом усунення недоліків є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду разом з письмовими поясненнями про те, коли саме позивачу стало відомо про існування виконавчого провадження №60696267 та які саме дії ним вчинені з цього періоду до моменту направлення першого запиту щодо з`ясування існуючого боргу з єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017 року по 01.07.2021 року, а також зазначити причини неотримання поштового відправлення №912 у поштовому відділенні під час його направлення за податковою адресою позивача (з наданням належних доказів).

Копію даної ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Старосєльцева