Справа № 160/11117/21
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2022 року справа 160/11117/21

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 (суддя Сліпець Н.Є.) про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виплату компенсації втрати частини доходів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 задоволений позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виплату компенсації втрати частини доходів.

Визнана протиправною відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за період з 01.10.2019 по 05.05.2021 в зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії за період з 01.01.2018 по 30.09.2019 в розмірі 51477гр03коп.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.10.2019 по 05.05.2021 (ас13).

Позивачу 22.10.2021 виданий виконавчий лист (ас17).

Рішення отримано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 27.10.2021 (ас20).

ОСОБА_1 10.12.2021 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 20.09.2021 оскільки це рішення не виконано (ас22).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 заява повернута оскільки її зміст не відповідає статті 167 КАС України (ас23).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2022 скасована ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 та справа направлена для продовження розгляду (ас39).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 в задоволенні заяви відмовлено. Суд вказав, що рішення має виконуватись шляхом пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання (ас46).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Посилається на те, що відповідач відмовляється добровільно виконувати рішення суду, яке набрало законно сили.

Вирішуючи питання законності ухвали окружного суду колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції не взяв до уваги, що право ОСОБА_1 на отримання компенсації втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії, не зважаючи на судове рішення, не відновлено.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахована ОСОБА_1 компенсація втрати частини доходів за період з 01.10.2019 по 05.05.2021 в розмірі 6233гр87коп, але нарахована сума не виплачена в зв`язку з відсутністю фінансування з боку Пенсійного фонду України (ас66).

Проте, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не надало ніяких доказів вчинення дій з метою виплати ОСОБА_1 нарахованої компенсація втрати частини доходів розмірі 6233гр87коп, зокрема звернення до Пенсійного фонду України щодо виділення нарахованої суми.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції зазначено що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції.

В пунктах 46, 48, 52 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі Іванов проти України зазначено, що від особи, яка домоглась винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. В таких справах державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтись виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням того, що права ОСОБА_1 , захищені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021, більше року фактично не відновлюються з вини відповідача, заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є цілком обгрунтованою.

На переконання колегії суддів, існують об`єктивні причини, які вимагають застосування механізму судового контролю з метою забезпечення належного виконання судового рішення, яке тривалий час набрало законної сили, а доводи окружного суду, на які він послався, відмовляючи у встановленні судового контролю, є безпідставними.

Керуючись статтями 241 245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 про відмову у встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом місяця з дня отримання цієї постанови подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №160/11117/21.

Постанова набирає законної сили з 10.11.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко