Справа № 420/14518/22
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.09.2022 ВП№669045139, ВП№69045403, ВП№69043226 про накладення штрафів в розмірі 10200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року по справі №420/10217/21, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2022 року, ОСОБА_1 04.05.2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.04.2021 №02/116/13, з 01.01.2018 року у розмірі 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром та з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року в розмірі 100% суми підвищення пенсії.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022 року становить 17626,47 грн. Сума доплати за період з 01.01.2018 року по 31.05.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 270663, 84 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.05.2022 року в сумі 270663, 84 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та не враховуючи роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, Головним державним виконавцем, ну думку позивача, безпідставно винесено постанови від 29.09.2022 ВП № 669045139, ВП № 69045403, ВП № 69043226 про накладення штрафів у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Не погоджуючись з зазначеними постановами Головне управління звернулось з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 по справі №420/12510/22 позовну заяву Головного управління задоволено в повному обсязі, визнано

протиправними та скасовано постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловоп Є.В. від 29.08.2022 року ВП № 69045139. BI № 69045403, ВП№ 69043226 про накладення штрафів в розмірі 5100,00 грн. (за невиконання рішення суду).

Головний державний виконавець, не зважаючи на те, що справу № 420/12510/22 на момент 29.09.2022 ще не було розглянуто Одеським окружним адміністративним судом, 29.09.2022 виносить нові постанови про накладання штрафів на Головне управління, але вже в подвійному розмірі а саме в розмірах по 10 200,00 грн., що повністю суперечить нормам чинного законодавства.

Ухвалою від 17.10.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

25.10.2022 року позивач надав до суду заяву про усунення недоліків разом із копією платіжного доручення.

Ухвалою судді від 31.10.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 КАС України. Справу призначено до судового розгляду на 10.11.2022 року 14.00 год.

Також ухвалою від 17.10.2022 року судом витребувано від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП№669045139, ВП№69045403, ВП№69043226.

08.11.2022 року до суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі за наступних підстав: 08.07.2022 року керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем відділу винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржнику надано десять робочих днів для виконання рішення суду.

У відповідь на постанови про відкриття виконавчих проваджень боржником на адресу відділу було направлено два аналогічні листа від 28.07.2022 за вих. № 1500-0505-5/76188 щодо ВП №69043226 i ВП №69045403 та від 04.08.2022 №1500-0505-5/78526 у яких повідомлялось, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року по справі № 420/10217/21, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2022 року, ОСОБА_1 04.05.2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Головного управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.04.2021 року №02/116/13, з 01.01.2018 року у розмірі 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром та з 05.03.2019 по 03.09.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06 2022 становить 17626,47 грн.

Сума доплати за період з 01.01.2018 року по 31.05.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 270663, 84 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

В обґрунтування неможливості виконати рішення суду в частині виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.05.2022 року в сумі 270663, 84 грн. боржник посилається на відсутність відповідних коштів, які спрямовуються на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, проте не надає ані виписок з рахунків, ані жодних інших доказів, які б підтверджували дійсну відсутність коштів.

Відповідач вказує, що оскільки вимоги виконавчого документу боржником повторно не виконано у повному обсязі, а саме: сума боргу у розмірі нарахованої доплати пенсії не виплачена, державним виконавцем відділу, у відповідності до вимог статті 75 Закону, 29.09.2022 року на боржника накладено штрафи у подвійному розмірі 10200, 00 грн. за кожним виконавчим провадженням.

Представник відповідача зазначає, що вiдсутнiсть коштів у кошторисі не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснити таку виплату.

Крім того, відповідач у поясненнях не погоджується з вимогою щодо стягнення з відповідача судового збору та, посилаючись на ст.139 КАС України, зазначає, що суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При задоволені позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

До відзиву від 08.11.2022 року відповідачем додано копії матеріалів виконавчого провадження ВП№669045139, ВП№69045403, ВП№69043226.

У судове засідання, призначене на 10.11.2022 року на 14:00 год., сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, згідно приписів ст.268 КАС України.

Від представника позивача 10.11.2022 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року у справі №420/10217/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.04.2021 №02/116/13. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці Головного управління Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 26.04.2021 №02/116/13, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 08.07.2021 року №11108-10405/Б-02/8-1500/21, у проведенні перерахунку його пенсії з 01.01.2018, виходячи з основного розміру пенсії 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення та здійсненні виплати пенсії з урахуванням вже виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром та здійснити виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , викладеної у листі від 01.06.2021 року № 8805-8835/Б-02/8-1500/21, у проведенні перерахунку пенсії у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року по 03.09.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести обчислення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 по 03.09.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 01 лютого 2022 року.

30 березня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видані виконавчі листи по справі №420/10217/21 строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до лютого 2025 року.

08.07.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№669045139, ВП№69045403, ВП№69043226. з примусового виконання виконавчих листів Одеського окружного адміністративного суду №420/10217/21, виданих 30.03.2022 року.

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Листами від 28.07.2022 № 1500-0505-5/76188 та від 04.08.2022 № 1500-0505-5/78526 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про здійснені заходи на виконання судового рішення.

Зокрема, 04.05.2022 Головним управлінням ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці ГУ ДСНС в Одеській області від 26.04.2021 № 02/116/13, з 01.01.2018 у розмірі 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром та з 05.03.2019 по 03.09.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022 становить 17626,47 грн. Сума доплати за період з 01.01.2018 по 31.05.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 270663,84 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Водночас, бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2022 рік після його затвердження.

Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

На підставі викладеного та згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ГУ ПФУ в Одеській області просило закінчити виконавче провадження, так як судове рішення виконаного ще до відкриття виконавчого провадження.

Постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.08.2022 ВП № 69045139, ВП № 69045403, 69043226 встановлено, що станом на 29.08.2022 вимоги виконавчих листів по справі № 420/10217/21 боржником не виконано, за що накладено штрафи на користь держави у розмірі 5100 грн (х3).

Не погоджуючись з прийнятими постановами Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.08.2022 ВП№ 69045139, ВП №69045403, ВП №69043226, ГУ ПФУ в Одеській області було подано позовну заяву.

Згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов задоволено. Визнано протиправними та скасовано постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.08.2022 ВП № 69045139, ВП № 69045403, 69043226 про накладення штрафів в розмірі 5100 грн. (за невиконання рішення суду).

Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.09.2022 року ВП № 69045139, ВП № 69045403, ВП №69043226 встановлено, що вимоги виконавчого листа боржником не виконано, за що на боржника накладено повторно штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Не погоджуючись із вказаними постановами про накладення штрафу від 29.09.2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження, встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України Про виконавче провадження.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, ГУ ПФУ в Одеській області на виконання судового рішення від 15.11.2021 по справі № 420/10217/21 проведено 04.05.2022, тобто до відкриття виконавчих проваджень, перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано в довідці ГУ ДСНС в Одеській області від 26.04.2021 № 02/116/13, з 01.01.2018 у розмірі 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром та з 05.03.2019 по 03.09.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2022 становить 17626,47 грн. Сума доплати за період з 01.01.2018 по 31.05.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 270663,84 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Отже нарахування невиплаченої пенсії боржником виконано, проте за чинним законодавством її виплата пенсіонерові може бути здійснена за наявності відповідного фінансування, що забезпечується центральним органом виконавчої влади - Пенсійним фондом України.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне: статтею 75 Закону України Про виконавче провадження визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч. 1 цієї статті, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону).

Аналіз визначених правових норм дає підстави для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20.

Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

В свою чергу, Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі № 360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 зазначив, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що станом на час винесення останньої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не виконано рішення суду справі № 420/10217/21 в частині виплати донарахованої суми пенсії.

Між тим, як на підставу щодо невиконання в повному обсязі судового рішення у вищезазначеній справі, позивач вказує на відсутність фінансування, необхідного на виплату коштів за судовими рішеннями.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що вже перераховані суми пенсії не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю бюджетного асигнування.

На підставі наведеного, слід зазначити, що обставини, на які посилається ГУ ПФУ, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії не зумовлена недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків.

Верховний Суд України у своїх постановах (зокрема, від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а та від 21.08.2019 року у справі №754/3105/17) неодноразово вказував про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.09.2022 року ВП № 69045139, ВП № 69045403, ВП №69043226про накладення штрафу в розмірі 10200 грн., є протиправними та належать до скасування.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Головне управління ПФУ в Одеській області, як позивач у даній справі, є суб`єктом владних повноважень.

При цьому, предметом спору у справі є перевірка правомірності рішень органу виконавчої служби з виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року у справі №420/10217/21 щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії, що входить виключно до повноважень позивача, як суб`єкта владних повноважень.

Тобто, у межах спірних правовідносин Головне управління ПФУ в Одеській області звернувся до суду з метою виконання своїх функцій та захисту своїх прав, саме як суб`єкт владних повноважень.

В свою чергу, з аналізу вищевикладених положень КАС України вбачається, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При цьому, сплачений суб`єктом владних повноважень судовий збір не стягується.

В даному випадку, вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 17 січня 2020 року (справа № 815/2357/17).

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 241-246, 262, 268, 269, 287, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.09.2022 ВП№669045139, ВП№69045403, ВП№69043226 про накладення штрафів в розмірі 10200 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.К. Василяка