Справа № 600/5145/21-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/5145/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

09 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року (м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в вересні 2022 року на адресу Чернівецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив:

- визнати протиправними дії чи бездіяльність вчинених суб`єктом владних повноважень - Департаментом патрульної поліції на виконання рішення суду по справі №600/5145/21-а.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року повернуто ОСОБА_1 заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Департаментом патрульної поліції на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/5145/21-а в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою у порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив:

- визнати протиправними дії чи бездіяльність вчинених суб`єктом владних повноважень - Департаментом патрульної поліції на виконання рішення суду по справі №600/5145/21-а.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до Департаменту патрульної поліції з заявою з проханням виконати рішення суду по справі №600/5145/21-а. Листом Департаменту патрульної поліції від 08.08.2022 року повідомлено про виплату на виконання вказаного рішення суду та надано розрахунковий лист за серпень 2022 року. Отримавши цей лист, заявник дізнався про порушення своїх прав.

Повертаючи заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач до заяви додав відповідь Департаменту патрульної поліції від 08.08.2022 року про розгляд заяви ОСОБА_1 про виконання рішення суду, проте із заявою у порядку ст. 383 КАС України звернувся до суду 16.09.2022 р.

Жодних доказів у підтвердження обставин того, коли позивачу стало відомо про порушення його прав, ним надано не було, а тому суд позбавлений можливості констатувати факт дотримання позивачем строку на подання заяви у порядку ст. 383 КАС України. Без достовірного встановлення цього факту відсутні підстави для висновку про відповідність поданої заяви вимогам ст. 383 КАС України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Частинами 1, 2 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, є встановлення дати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суд наголошує, що перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи, позивач про порушення своїх прав дізнався з відповідді Департаменту патрульної поліції від 08.08.2022 року про розгляд заяви ОСОБА_1 про виконання рішення суду.

Окрім того, зі змісту заяви судом встановлено, що позивач повідомляв суд першої інстанції, що заява в порядку ст. 383 КАС України направлялась ним до суду поштовим відправленням протягом 10 днів з дня як він дізнався про порушення його прав. Однак, перевіривши на сайті Укрпошти за номером відстеження та зателефонувавши до Укрпошти на Гарячу лінію ОСОБА_1 дізнався, що місцезнаходження його відправлень Укрпошті невідоме. При цьому, фотокопії квитанції позивач додав до вказаної заяви (а.с. 36).

Вказані обставини були підставою для звернення з аналогічною заявою через Електронний суд.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки змісту заяви позивача та долученим до неї додаткам, оскільки позивачем не пропущено строк звернення до суду із заявою, поданою в порядку ст. 383 КАС України.

А тому, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення заяви позивача.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відтак, оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.