Справа № 381/1344/22
Суддя: Осаулова Н. А.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді Осаулової Н.А.

за участю секретаря судових засідань Гапонової А.В.,

представника позивача Гавриленка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області (далі відповідач), в якій просив суд скасувати постанову БАВ № 429091 від 25.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою поліцейського ВРПП Фастівського РУП ГУ НП в Київській області Барковського О.О. серії БАВ № 429091 від 25.05.2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що позивач керував електроскутером, який не зареєстровано у встановленому законом порядку та не мав відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 30.1 та п. 21а ПДР України.

Позивач не згоден з даною постановою та вказує, що в ній не зазначено марку електроскутера, а тому, не можливо дійти висновку, чи дійсно транспортний засіб підлягає державній реєстрації та необхідна категорія на право керування ним.

25.05.2022 року позивач переносив у руках електровелосипед марки НІМО Т1, який придбав для свого малолітнього сина, який не підлягає обов`язковій державній реєстрації. Крім того, не передбачено категорій на керування велосипедом або електровелосипедом. Також велосипедист не можу притягуватись до відповідальності за ст.ст. 121, 126 КУпАП. На думку позивача, поліцейським порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП, а до постанови не долучено доказів вчинення порушення позивачем.

Відзиву чи пояснень на позовну заяву не надходило.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За умовами ч. 1 ст. 194 КАС України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ч. 1 та ч. 3 ст. 205 КАС України).

Ухвалою суду від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.05.2022 року поліцейським ВРПП Фастівського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області сержантом поліції Петренком Богданом Леонідовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 429091 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Як вказано у даній постанові, 25.05.2022 року о 22:20 год. в Київській обл., м. Фастів по вул. Скрипонівська, ОСОБА_1 керував електроскутером марки «Xiaomi Himo T1», б/н, який не зареєстровано у встановленому законом порядку та не мав відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 30.1, п. 2.1а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 26).

Так, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п. 2.1а ПДР України).

Згідно п. 30.1 ПДР України, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 6 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що 25.05.2022 року переносив у руках електровелосипед марки «НІМО Т1», який не підлягає обов`язковій державній реєстрації.

У той же час, транспортний засіб марки «Xiaomi Himo T1» по технічним характеристикам являється електроскутером, а не електровелосипедом, потужність мотора складає 350 Вт, що становить 0,35 кВт.

За умовами п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; транспортні засоби поділяються на механічні та немеханічні; до механічних транспортних засобів відносяться ті, що приводяться в рух за допомогою двигуна або електродвигуна потужністю понад 3 кВт; механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

За умовами п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Крім того, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Таким чином, Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття "механічний транспортний засіб" та "транспортний засіб" і різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання а також потужності електродвигуна. Отже,транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 01 березня 2018 року в справі № 278/3362/15-к.

За таких обставин, позивач не може притягуватись до адміністративної відповідальності за порушення п. 30.1, п. 2.1а ПДР України, оскільки об`єм двигуна транспортного засобу марки «Xiaomi Himo T1» (0,35 кВт) у відповідності до ПДР України, дає підстави вважати, що він не підлягає державній реєстрації, а особа, яка керує ним, не зобов`язана мати спеціальне посвідчення на керування ним.

Водночас, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї постанови № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року зазначено про те, що обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 19, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 194, 205, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 121, 126, 245, 280, 283 КУПАП, Правилами дорожнього руху України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - повністю задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 429091 від 25.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими в ст.ст. 286, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Головне управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Осипенко, 6.

Суддя: Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 09.11.2022 року