Справа № 600/1955/22-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1955/22-а

Головуючий у 1-й інстанції: Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

08 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Боровицького О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, у якому просить

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, згідно розділу XXXIII Списку №2 виробництв, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016 №461, яке зазначено у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 20.04.2022 №20;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 з 19.03.2022 пенсію за віком на пільгових умовах, згідно розділу XXXIII Списку №2 виробництв, професій, посад і показників на підземник роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими мовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 24,06.2016 №461, з урахуванням пільгового стажу роботи, зазначеного у трудовій книжці серії, виданій 16.07.1985 Комунарським металургійним комбінатом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працював на посадах газоелектрозварника на різних підприємствах у періоди з 14 вересня 1993 року по 11 листопада 1994 року; з 17 листопада 1994 року по 01 квітня 2001 року; 02 квітня 2001 року по 31 травня 2006 року; 01 червня 2006 року по 31 грудня 2009 року та з 04 січня 2010 року по 31 жовтня 2016 року.

В матеріалах справи також наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 за вказані періоди.

Згідно матеріалів справи позивач звертався до відповідача із заявою про підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, за результатами розгляду якої пенсійний орган відмовив позивачу у підтвердженні періодів роботи з 14 вересня 1993 року по 11 листопада 1994 року; з 17 листопада 1994 року по 01 квітня 2001 року; 02 квітня 2001 року по 31 травня 2006 року; 01 червня 2006 року по 31 грудня 2009 року та з 04 січня 2010 року по 31 жовтня 2016 року, оскільки відсутні накази про проведення атестації робочих місць за умовами праці, що не заперечувалось відповідачем.

Поряд з цим, 04 квітня 2022 року позивач звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах.

Однак, за результатами розгляду вказаної заяви пенсійним органом прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за №20 від 20 квітня 2022 року, в якому зазначено, що позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 14 вересня 1993 року по 11 листопада 1994 року; з 17 листопада 1994 року по 01 квітня 2001 року; 02 квітня 2001 року по 31 травня 2006 року; 01 червня 2006 року по 31 грудня 2009 року та з 04 січня 2010 року по 31 жовтня 2016 року, оскільки відсутні накази про проведення атестації робочих місць за умовами праці. Додатково проінформовано позивача про необхідність надання пенсійному органу наказів про атестацію робочих місць за умовами праці для зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу.

Листом від 26 квітня 2022 року відповідач також повідомив позивача про те, що рішенням пенсійного органу №20 від 20 квітня 2022 року йому відмовлено у призначенні пенсії за віком за результатами розгляду його заяви. У листі зазначено, що відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців. Разом з цим вказано, що страховий стаж позивача становить 37 років 7 місяців 27 днів. Натомість, пільговий стаж відсутній. Поряд з цим, позивача проінформовано, що пенсійним органом йому не зараховано вказані вище періоди роботи, оскільки відсутня інформація про результати атестації робочих місць за умовами праці.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, викладене у листі від 26 квітня 2022 року №2400-1705-8/13489, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу являється протиправним та необлгрунтованим. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (ч.4 ст.48 КАС України).

При цьому, відповідно до ч.7 ст.48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З системного аналізу наведених правових норм можна дійти висновку про те, що допустити заміну належної сторони або залучити до участі співвідповідача у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Статтею 50 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності до частин першої, третьої статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що саме рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №20 від 11.04.2022 року відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах позивачу.

Однак, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Крім того, як встановлено судом Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №2400-1705-8/13489 від 26.04.2022 року лише інформувало позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення №20 від 11.04.2022 року про відмову у призначені пенсії за віком позивачу на пільгових умовах.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлено до неналежного відповідача і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

Разом з тим, інші доводи апеляційної скарги, які стосуються правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не підлягають оцінці у цьому апеляційному провадженні, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.