Справа № 200/2666/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Справа№200/2666/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії № 74 від 06.01.2022 року,

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу як працівника, безпосередньо зайнятого повний робочий день на підземних гірничих роботах, відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періоди роботи на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля з 10.05.2000 р. по 29.01.2005 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 р. по 02.04.2018 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 р. по 26.02.2020 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті,

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 03.01.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованого до пільгового стажу з повним робочим днем на підземних гірничих роботах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періодів роботи на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля з 10.05.2000 р. по 29.01.2005 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 р. по 02.04.2018 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 р. по 26.02.2020 р. електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 3 січня 2022 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача від 06.01.2022 року №78 йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю пільгового стажу.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/2666/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Засобами електронного зв`язку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому останній заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач 1 вмотивовував тим, що заява позивача від 03.01.2022 року була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 10.05.2002 по 31.12.2003 згідно трудової книжки НОМЕР_1 . До пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно довідок від 08.09.2021 року № 425арх., від 04.11.2021 року № 214 та від 09.08.2021 року №505. Згідно наданих документів страховий стаж складає 25 років 10 місяців 1 день (в тому числі додатковий стаж за Списком № 1 1 рік). Відповідно до вимог чинного законодавства у сфері пенсійного забезпечення для призначення пенсії за віком необхідно: досягнення особою віку, визначеного законом; наявність необхідного страхового стажу роботи. Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах необхідна наявність пільгового (спеціального) стажу роботи, визначеного статтею 114 Закону № 1058, підтвердженого у встановленому законом порядку. Відсутність однієї з вказаних умов не породжує виникнення права на призначення пенсії. Для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону № 1058 особа повинна відпрацювати повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років. У зв`язку з відсутністю у позивача необхідного спеціального стажу роботи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 06.01.2022 року.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року залучено до участі у справі №200/2666/22 другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про продовження строку для надання відзиву по справі №200/2666/22 задоволено. Продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області строк для надання відзиву та доказів по справі на п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали.

У строк, встановлений судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області засобами електронного зв`язку надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому відповідач 2 заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач 2 мотивував тим, що за результатом розгляду заяви позивача від 03.01.2022 року та наданих документів, до пільгового стажу на підземних роботах позивача не зараховано періоди його роботи, а саме: з 14.09.1999 по 09.05.2000, з 10.05.2000 по 29.01.2005 в ТОВ ДТЕК Добропільвугілля, згідно з довідкою про підтвердження пільгового характеру роботи від 09.08.2021 №505, виданою ДП Добропільвугілля-видобуток, оскільки відсутня інформація підтверджуюча, що ДП Добропільвугілля-видобуток, є правонаступником ТОВ ДТЕК Добропільвугілля та має право на надання довідок підтверджуючих пільговий характер роботи; з 09.03.2005 по 02.04.2018 згідно з довідкою про підтвердження пільгового характеру роботи від 08.09.2021 №425 арх., оскільки в довідці конкретно не зазначено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким передбачена посада, на якій працював позивач. Позивач працював на час дії Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461. Зазначає, що у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, здійснюється комісіями, що утворені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області, відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11 серпня 1999, РНОКПП НОМЕР_3 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач та не заперечують відповідачі, 3 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначенням пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява позивача про призначення пенсії від 03.01.2022 року була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатом якої прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.01.2022 року №74.

Рішення про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи на пільгових умовах до дати заповнення трудової книжки, згідно довідок від 08.09.2021 №425арх, виданої ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» (відсутня інформація про накази на прийняття та звільнення), від 04.11.2021 №214, виданої ТОВ Краснолиманське, від 09.08.2021 №505 виданої ДП «Добропіллявугілля-видобуток». Страховий стаж особи становить 25 років 10 місяців 1 день (в т.ч. додаткові роки за список №1-1 рік).

Позивач не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності відмови у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визнано, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 містяться наступні записи щодо спірного періоду роботи:

- 10.05.2000 року прийнятий на Державне відкрите акціонерне товариство шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті (підстава: наказ №53к від 10.05.2000),

- 01.04.2003 року ДВАТ «Шахта «Білицька» ДХК «Добропіллявугілля» реорганізовано у Відособлений підрозділ «Шахта «Білицька» ДП «Добропіллявугілля»,

- 29.01.2005 року звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (підстава: наказ №11к від 31.01.2005).

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеними професіями у спірні періоди до суду не надано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно позиції 1.1а підрозділу 1 розділу «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 визначені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, посада "електрослюсар підземний" передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.

При цьому, положення КАС України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Суд не може обмежити право позивача довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним для призначення пенсії. Право надавати заперечення щодо рішення Пенсійного фонду про відмову в призначенні пенсії та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається позивачу на всіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Позивачем до позовної заяви була надана Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 09.08.2021 року №505, виданою Відокремленим підрозділом «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-Видобуток», в якій зазначено, що позивач у період з 10.05.2000 року по 29.01.2005 року виконував гірничі роботи за професією електрослюсар підземний дільниця ЕМО. Наказ №53к від 10.05.2000 року, що передбачено Списком 1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1.1а. Підстава: Постанова ПКМУ №36 від 16.01.2003. Звільнений 29.01.2005 року за власним бажанням. Наказ №11к від 31.01.2005 року.

Довідка від 09.08.2021 року №505 містить додаткові відомості, в яких зазначено про те, що атестація робочих місць була проведена наказами по шахті №2713 від 02.02.1995 року, №28 від 20.01.2000 року, №21к від 20.01.2005 року, №20к від 20.01.2010 року 14.11.2014 року.

Підставою для не зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача згідно довідки від 09.08.2021 №505, слугувало те, що відсутня інформація підтверджуюча, що ДП Добропіллявугілля-Видобуток, є правонаступником ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля та має право на надання довідок підтверджуючих пільговий характер роботи, на що суд зазначає наступне.

З цієї ж довідки судом встановлено, що Шахта «Білицька» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією підприємства перейменована в державне відкрите акціонерне товариство Шахта «Білицька» державної холдингової компанії «Добропіллявугілля». Наказ МВП України №441 від 12.09.1996 року.

Державне відкрите акціонерне товариство Шахта «Білицька» державної холдингової компанії «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією підприємства перейменована у відособлений підрозділ «Шахта «Білицька» Державного підприємства «Добропіллявугілля». Наказ ДП «Добропіллявугілля» № 2 від 11.04.2003 року.

Відособлений підрозділ «Шахта «Білицька» Державного підприємства «Добропіллявугілля» у зв`язку з реорганізацією створений Відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Наказ Мінпаливенерго України №27 від 22.12.2004 року.

Відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» у зв`язку з реорганізацією перейменовано у Відокремлений підрозділ «Шахта «Білицька» Державного підприємства «Добропіллявугілля». Наказ Мінпаливенерго України №237 від 26.05.2005 року.

На базі відокремленого підрозділу Шахта «Білицька» створено і розпочато роботу виробничого структурного підрозділу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Шахта «Білицька» (Наказ Міністерства вугільної промисловості №50 від 07.02.2011, наказ ТОВ «ДТЕК«Добропіллявугілля» №42 від 24.10.2011 року).

02.07.2012 року ВСП «Шахта «Білицька» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» об`єднана з ВСП «Шахта «Добропільська» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ВСП «Шахта «Алмазна» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» в ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (Наказ ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» № 75 від 28.03.2012 року).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2020р. №1215 «Про повернення з оренди у державну власність вугледобувних підприємств», наказу Міністерства енергетики України від 28.10.2020р. №693 «Про створення Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», наказу Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» від 19.01.2021 року №5 «Про створення відокремлених підрозділів» з 20 січня 2021р. створено відокремлений підрозділ «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток».

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного Кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Зі змісту наданої позивачем довідки суд встановив, що внаслідок низки реорганізацій «Шахти Білицька» її правонаступником є ВП «Шахтоуправління «Добропільське» Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», яким надано довідку на підтвердження спірного періоду роботи.

Враховуючи вказані норми в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи відповідача 2 щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з підстав того, що довідка видана ВП «Шахтоуправління «Добропільське» ДП «Добропіллявугілля -Видобуток», яке не є правонаступником підприємства, де працював позивач, не мають законодавчого та доказового обґрунтування, тому мають бути відхилені судом як помилкові.

Виходячи з висновків суду, період роботи позивача на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля з 10.05.2000 року по 29.01.2005 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 року по 02.04.2018 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті та на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 року по 26.02.2020 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, суд зазначає наступне.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 містяться наступні записи щодо спірного періоду роботи:

- 09.03.2005 року прийнятий на Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (підстава: наказ №304/к від 09.03.2005),

- 02.04.2018 року звільнений за переводом на ТОВ «Краснолиманське» (підстава: наказ №1097/к від 02.04.2018),

- 06.04.2018 року прийнятий у Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» за переведенням електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (підстава: наказ №648/к від 06.04.2018),

- 09.11.2018 року переведено електрослюсарем підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (підстава: наказ №1018/к від 09.11.2018),

- 26.02.2020 звільнено згідно статті 38 КЗпП України за власним бажанням (підстава: 57/к від 26.02.2020).

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 Справа № 275/615/17 (К/9901/768/17).

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно підрозділу 1 розділу 1 «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 визначені Працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, посада "електрослюсар підземний" передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

При цьому, період роботи позивача з 09.03.2005 року про 02.04.2018 року на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» підтверджується довідкою, виданою Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 08.09.2021 року №425арх.

Період роботи позивача з 06.04.2018 року про 26.02.2020 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» підтверджується довідкою, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» від 04.11.2021 року №214.

Як вбачається з рішення відповідача 2 від 06.01.2022 року №74 про відмову у призначенні позивачу пенсії, підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду роботи згідно довідки від 08.09.2021 №425арх, виданої ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» слугувала відсутність інформації про накази на прийняття та звільнення.

Суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Разом з тим, суд зазначає, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

При цьому, суд бере до уваги п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), де міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

Враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а, суд не приймає до уваги заперечення відповідача 2 викладені у відзиві на те, що в довідці від 08.09.2021 №425 арх., конкретно не зазначено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , яким передбачена посада, на якій працював позивач.

Враховуючи означене, суд вважає, що відповідачем 2 безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 року по 02.04.2018 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті та на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 року по 26.02.2020 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

Згідно положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач 2 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він під час призначення позивачу пенсії діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно, тобто с забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним, з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (ст.46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи те, що пенсійним органом безпідставно визначено пільговий стаж позивача без врахування вищезазначених періодів роботи, суд дійшов висновку, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 06.01.2022 року №74 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, після скасування рішення, відповідач 1 зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 03.01.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу: періоду роботи позивача на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля з 10.05.2000 року по 29.01.2005 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 року по 02.04.2018 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 року по 26.02.2020 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.01.2022 року №74 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) від 03.01.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до пільгового стажу: періоду роботи ОСОБА_1 на ДВАТ Шахта Білицька ДХК Добропіллявугілля з 10.05.2000 року по 29.01.2005 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті, на ДП ВК Краснолиманська з 09.03.2005 року по 02.04.2018 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, на ТОВ Краснолиманське з 06.04.2018 року по 26.02.2020 року електрослюсарем підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Кочанова