Справа № 300/3571/22
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2022 р. справа № 300/3571/22
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Благодійна організація "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" (далі позивач, Благодійна організація), в інтересах якої діє представник Футерко Василь Любомирович, звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі відповідач, Департамент соціальної політики) про визнання дій протиправними.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем 17.03.2022, а згодом 11.04.2022 оголошено конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання, відповідне оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Обсяг бюджетних коштів для надання соціальної послуги підтриманого проживання відповідачем визначений в розмірі - 300000 грн. Позивачем не було взято участь у конкурсі через те, що передбачений відповідачем обсяг компенсації вартості вищезазначеної послуги є недостатнім. У 2019, 2020, 2021 роках позивач надавав соціальну послугу підтриманого проживання на підставі договорів, укладених із Департаментом соціальної політики. У 2022 позивач продовжує надавати соціальну послугу підтриманого проживання виключно за рахунок благодійних коштів. Позивач вважає, що відповідачем протиправно визначено обсяг бюджетних коштів в сумі 300000 грн. для виплати компенсації вартості соціальної послуги підтриманого проживання для чотирьох отримувачів та протиправно оголошено 17.03.2022 та 11.04.2022 про проведення конкурсу на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 30.09.2022 за № 736/01.1-10/09-22, в якому зазначив, що позовна заява є безпідставною, фактичні обставини в ній не відповідають дійсності і відповідно її не слід задовольняти. Вказав, що Заходи обласної комплексної програми соціального захисту населення Івано-Франківської області на 2022-2026 роки погоджено постійною комісією з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та інвестицій обласної ради відповідно до протоколу 21.02.2022 №29 та на надання соціальної послуги підтриманого проживання передбачено кошти в сумі 300000 грн. Відповідач зазначає, що 17.03.2022 та повторно 11.04.2022 оголосив конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використння механізму соціального замовлення на суму 300000 грн, яка була виділена Івано-Франківською обласною радою, проте від позивача документи для участі у конкурсі не надходили, хоча про оголошення конкурсу йому було відомо. Як наслідок, позивача не було визнано переможцем конкурсу і з ним не було укладено договір про надання соціальної послуги у 2022, а відтак ніяких зобов`язань у Департаменту соціальної політики перед позивачем не виникло. Просить відмовити у задоволенні позову.
05.10.2022 від позивача, на адресу суду, надійшло клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 витребувано докази по цій справі у Івано-Франківської обласної ради та Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.
Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, який надійшов на адресу суду 07.10.2022, в якому зазначив, що у відзиві на позов, відсутня обгрунтована позиція відповідача та не надано суду жодних копій документів, на підставі яких було здійснено розрахунок суми фінансування - 300000 грн.
17.10.2022 за № 795/01.1-10/09-22 на адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти відповіді на відзив. В запереченнні вказано, що відповідачем до відзиву було додано копію рішення Івано-Франківської обласної ради від 17.12.2021 "Про обласний бюджет на 2022 рік" № 342-11/2021 та витяг з протоколу постійної комісії з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та інвестицій обласної ради відповідно до протоколу від 21.02.2022 № 29, відповідно до яких і був здійснений розрахунок суми фінансування 300000 грн.
31.10.2022 від позивача, на адресу суду, надійшли письмові пояснення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Благодійної організації "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" про застосування заходів процесуального примусу до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення, письмові пояснення та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив таке.
Благодійною організацією "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" у 2019, 2020, 2021 роках було укладено договори (договір № 1/08.2019 від 19.08.2019, договір від 29.04.2020, договір №1 від 14.05.2021) із Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про надання соціальної послуги.
У 2022 році Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 17.03.2022 та повторно 11.04.2022 оголошено конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використння механізму соціального замовлення на суму 300000 грн.
Позивачем не взято участі у конкурсі.
Позивач, не погоджуючись із правомірністю дій відповідача в частині неналежного (недостатнього) визначення обсягу бюджетних коштів в сумі 300000 грн для виплати компенсації вартості соціальної послуги та оголошеннь про проведення конкурсу на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання від 17.03.2022 та повторно 11.04.2022 звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про соціальні послуги" від 17.01.2019 № 2671-VIII (далі - Закон України № 2671-VIII) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України № 2671-VIII надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення здійснюється за рахунок бюджетних коштів.
Частиною 3 статті 26 Закону України № 2671-VIII залучення надавачів соціальних послуг до надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення здійснюється через оголошення уповноваженими органами системи надання соціальних послуг, визначеними пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону, конкурсу на надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів.
Постановою КМУ від 1 червня 2020 р. № 450 затверджено Порядок надання соціальних послуг шляхом соціального замовлення та компенсації надавачам вартості соціальних послуг (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм залучення на договірній основі надавачів соціальних послуг для задоволення потреб осіб/сімей у соціальних послугах за рахунок бюджетних коштів та компенсації надавачам вартості соціальних послуг.
Пунктом 8 цього Порядку визначено, що замовник соціальних послуг протягом десяти робочих днів після прийняття рішення про проведення конкурсу забезпечує оприлюднення відповідного оголошення шляхом публікації у друкованому виданні або розміщення на офіційному веб-сайті органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.
Рішенням Івано-Франківської обласної ради від 12.11.2021 № 276-10/2021 визначено видатки обласного бюджету на реалізацію Обласної комплексної Програми соціального захисту населення Івано-Франківської області на 2022-2026 роки.

Постійною комісією Івано-Франківської обласної ради з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та інвестицій, згідно з протоколом № 29 від 21.02.2022 погоджено Календарний план заходів на 2022 рік обласної комплексної програми соціального захисту населення Івано-Франківської області на 2022-2026 роки, в якому на надання соціальної послуги "підтримане проживання" визначено суму 300000 грн (код програмної класифікації видатків та кредитування 0813242).

Департамент соціальної політики 17.03.2022 та повторно 11.04.2022 оголоcив конкурс на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використння механізму соціального замовлення на суму 300000 грн. Вказані оголошення було розміщено на офіційному веб-сайті органу державної влади.

Департаментом соціальної політики 23.03.2022 за №769/06.1-34/09-22 надіслано листа позивачу, яким останнього повідомлено про оголошення конкурсу 17.03.2022 на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використння механізму соціального замовлення на суму 300000 грн, який отримано позивачем та надано з позовною заявою до суду (а.с.65).

При цьому, судом встановлено, що позивач не скористався своїм законним правом на участь у конкурсі, будучи поінформовуваним про таку можливість.

Що стосується обгрунтування права на звернення до суду із даною позовною заявою, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 та 3 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

У контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Постановою Верховного суду України від 20.02.2019 № 522/3665/17 визначено, що заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Згідно з пунктом 4.1 частини 4 цього Рішення, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів державної влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини та громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів належними та допустимим доказами має довести саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

У свою чергу, само по собі порушення вимог закону діями або рішенням суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх незаконними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх незаконними є доведеність позивачем порушення цими діями або рішенням безпосередньо його порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, позивач просить визнати протиправними дії відповідача, проте не зазначає як дії відповідача щодо визначення обсягу бюджетних коштів в сумі 300000 грн та оголошення про проведення конкурсу від 17.03.2022 та від 11.04.2022 порушують його права, свободи або законні інтереси.

Суд вважає, що доводи позивача є абстрактними, без обґрунтування негативного впливу дій позивача на конкретні, реальні, індивідуально визначені права, свободи чи інтереси позивача, що свідчить про відсутність самого предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку.

Загальні підходи до судового захисту законних інтересів були сформульовані Верховним Судом у постановах від 20.02.2019 у справі №522/3665/17 та від 28.05.2020 у справі №640/11643/19.

Зокрема у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №522/3665/17 визначено:

« 70. ... що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язанний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»);

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

71. Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є:

(а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

(б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України;

(в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);

(г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

(д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

... ознаки «потерпілого» від порушення законного інтересу:

(а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов;

(б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обгрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності;

(в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду);

(г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

Зазначені критерії не мають застосовуватись механічно та негнучким способом. Суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму наведених критеріїв буде слугувати гарантією захисту таких інтересів.

Як зазначалось вже судом, позивач не брав участь у конкурсі на залучення коштів обласного бюджету для надання соціальної послуги підтриманого проживання із використння механізму соціального замовлення на суму 300000 грн, внаслідок чого, на думку суду, безпосередньо позивач не є потерпілим від визначення обсягу бюджетних коштів в сумі 300000 грн та від оголошень про проведення конкурсу від 17.03.2022 та від 11.04.2022, оскільки вони не спричинили суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.

Окрім того, позивач не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачу.

Зазначені обставини не свідчать про очевидну відсутність у позивача матеріально- правової заінтересованості і були встановлені лише під час дослідження обставин справи. Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.

Суд нагадує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності дій суб`єкта владних повноважень, які оскаржуються.

Суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення у зв`язку із цим прав лише за позовом належного позивача. Оцінка дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 640/21611/19.

Враховуючи вищевикладене, у Благодійної організації "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" відсутнє право на звернення до суду з такою позовною заявою, внаслідок чого, вказане є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Благодійної організації "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Благодійна організація "Благодійний фонд" Українська благодійницька мережа" (, вул. Шевченка, 26, смт. Обертин, Тлумацький район, 78060);

Відповідач: Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (, вул. Л. Курбаса, 2, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя Гомельчук С.В.