Справа № 420/15117/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) про визнання протиправним та скасування рішення від 11.08.2021 року , -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 11.08.2021, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Одеській області про опис майна у податкову заставу № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено планову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 р., валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року. За результатами проведеної перевірки складено акт від 04 грудня 2019 року, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення. На підставі акту перевірки та встановлених обставин, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, № від 08.01.2020 року, складено податкову вимогу № Ф- від 08.01.2020 року та прийнято рішення про застосування штрафних санкцій № від 08.01.2020 року. Винесення вказаних податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення про застосування штрафних санкцій стало підставою для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу відповідно до ст. 89 розділу ІІ Податкового кодексу України.

30.09.2021 року за вх.. № 53884/21 від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що за позивачем згідно даних інтегрованої картки платника рахується заборгованість на загальну суму 5 038 207,16 грн. 26.05.2021 року фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) була сформована податкова вимога форми «Ф» №0-1552. Дана вимога була надіслана контролюючим органом засобами поштового зв`язку та вручено особисто ОСОБА_1 11.06.2021 року. Ніяких дій щодо оскарження/погашення даної вимоги «Ф» №0-1552 позивачем не здійснювалось. Відповідно до статті 89 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами і доповненнями було прийнято рішення здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заяви чи клопотання від сторін.

23.09.2021 року за вх.. № ЕП/25976/21 від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява про заміну відповідача по справі.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 02.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 26.10.2021 року зупинено провадження у справі № 420/15117/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 11.08.2021 року до ухвалення Верховним Судом рішення у справі №420/982/20.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року поновлено провадження по справі № 420/15117/21; замінено відповідача по справі №420/15117/21 з Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на його правонаступника - Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Обставини справи.

26.05.2021 року контролюючим органом сформовано та направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача податкову вимогу форми «Ф» №0-1552 на загальну суму боргу у розмірі 5 038 207,16 грн.

Вимогу №0-1552 від 26.05.2021 року позивач отримала 11.06.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Доказів погашення позивачем заборгованості у розмірі 5 038 207,16 грн. матеріали справи не містять.

Отже, позивачем у встановленому законом порядку вищевказана заборгованість погашена не була.

11.08.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 493/25-32-13-04, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності ФОП ОСОБА_1 .

Рішення № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року прийнято відповідно до статті 89 Податкового кодексу України та з тих підстав, що за позивачем обліковувалась заборгованість на загальну суму 5 038 207,16 грн.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління ДПС у Одеській області про опис майна у податкову заставу № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до п.п. 88.1 та 88.2 ст. 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно приписів п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого, відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також, на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі, якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі, якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також, на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Висновки суду.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року по справі № 420/982/20 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ , , , , від 08.01.2020 р., податкової вимоги № Ф- від 08.01.2020 р., рішення № від 08.01.2020 р. - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2021 року залишено без змін.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року набрало законної сили 24.03.2021 року.

Таким чином, грошове зобов`язання, збільшене згідно з податковими повідомленнями-рішеннями №№ , , , , від 08.01.2020 року, податкової вимоги № Ф- від 08.01.2020 року та рішення № від 08.01.2020 року набуло статусу узгодженого 24.03.2021 року та мало бути сплачене платником протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Однак, платник податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання не виконав.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26.05.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано та направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку податкову вимогу форми «Ф» №0-1552 на загальну суму боргу у розмірі 5 038 207,16 грн.

Згідно з матеріалами справи вказане рішення було прийнято контролюючим органом з тих підстав, що за позивачем рахувалась заборгованість в загальній сумі 5 038 207,16 грн.

Суд зазначає, що на час прийняття оскаржуваного позивачем рішення про опис майна у податкову заставу, ФОП ОСОБА_1 , як платником податків не було здійснено заходів, щодо погашення податкового боргу.

Отже, матеріалами справи підтверджено наявність у позивача податкового боргу у загальному у розмірі 5 038 207,16 грн.

На спростування вищенаведеного позивачем доказів до суду надано не було.

Відтак, винесення контролюючим органом рішення № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року про опис майна ФОП ОСОБА_1 у податкову заставу відповідає вимогам ПК України.

Отже, зважаючи на докази наявні в матеріалах справи, якими підтверджено наявність у позивача податкового боргу у розмірі 5 038 207,16 грн., відсутності факту скасування податкової вимоги форми «Ф» №0-1552 від 26.05.2021 року, рішення про опис майна у податкову заставу № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року, яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності позивача, прийнято Головним управлінням ДПС в Одеській області правомірно, з дотриманням процедури його прийняття, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою ст.. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria № 30985/96).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевказане, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку із відмовою у позові розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 493/25-32-13-04 від 11.08.2021 року відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.