Справа № 640/27619/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Шелест С.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент ДАБК) щодо невжиття передбачених Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, заходів по проведенню позапланової перевірки об`єкта будівництва, а саме: будівельних робіт у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент ДАБК провести відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, позапланову перевірку об`єкта будівництва, а саме: будівельних робіт у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року вказаний адміністративний позов було задоволено. Також вказаним рішенням стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБК витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що за результатами розгляду звернення позивача було видано наказ від 14 червня 2021 року № 698 про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, правил від час виконання будівельних робіт у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 . Обов`язковою умовою проведення позапланової перевірки є присутність суб`єкта містобудування та/або його уповноважених осіб, однак при виїзді на місце проведення будівельних робіт встановлено відсутність таких осіб. Скаржник вважає, що суд першої інстанції, зобов`язавши провести позапланову перевірку, втрутився до його дискреційних повноважень, а також не врахував, що проведення такого заходу без участі суб`єкта містобудування та/або його уповноважених осіб не призведе до захисту прав позивача, адже прийняті за наслідками такої перевірки рішення підлягатимуть скасуванню.

Додатково відповідач заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, вказуючи, що адвокат надав позивачу послуги, які не були обумовлені умовами договору про надання правової допомоги.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що державний архітектурно-будівельний контроль може здійснюватися без присутності суб`єктів містобудування або їх представників, якщо вони були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, але не прибули на об`єкт перевірки. Натомість відповідач обмежився виданням наказу про проведення позапланової перевірки та виїздом за відповідною адресою. На думку позивача, зобов`язання відповідача провести перевірку не є втручанням в його дискреційні повноваження.

Крім того ОСОБА_1 просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБК витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 грн 00 коп, понесені в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту ДАБК залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Група осіб, у тому числі ОСОБА_1 , через АО «Анво Груп» 28 травня 2021 року звернулася зі скаргою до Департаменту ДАБК щодо порушення містобудівного законодавства в будинку АДРЕСА_3 . В скарзі зазначено, що вранці 27 травня 2021 року на 5 поверсі будинку невідомими особами розпочато фактичне руйнування несучої стіни ліфтової шахти шляхом прорізання отвору в бетонній шахті ліфта. Зауважено, що пошкоджена стіна секції № 2 будинку є суміжною з секцією № 4, яка перебуває в управлінні ПрАТ «КПШБ-2», проте ПрАТ «КПШБ-2» так і не надало інформації щодо здійснених незаконних будівельних робіт. Незважаючи на виклик поліції, наступного дня, 28 травня 2021 року, невідомі особи продовжили протиправні дії та припинили їх лише після примусового вимкнення світла ЖЕКом. З огляду на викладене скаржники просили невідкладно вжити заходів щодо припинення будівельних робіт.

Департамент ДАБК листом від 04 червня 2021 року № 073-4794 повідомив АО «Анво Груп» про те, що на виконання п. 71 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю утворено комісію щодо розгляду отриманих звернень у сфері містобудівної діяльності при Департаменті, і що розгляд звернення від 28 травня 2021 року (вих. № 4-Ч13) відбудеться 09 червня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 32-А. каб. 221.

В матеріалах справи також міститься лист Департаменту ДАБК від 03 червня 2021 року № 073-4727, адресований адвокату Віталію Жадобіну на адвокатські запити щодо надання інформації та копій документів щодо об`єкта будівництва (приміщення НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , в якому повідомлено, що Департамент ДАБК станом на час надання відповіді не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих, будівельних робіт та засвідчують готовність до експлуатації об`єкта будівництва (приміщення НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_4 .

У листі Департаменту містобудування та архітектури від 04 червня 2021 року № 055-13437, адресованому у тому числі адвокатові Жадобіну В.І., зазначено, що згідно з електронною базою даних Департаменту, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта реконструкції приміщення НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_4 не надавалися.

Наказом Департаменту ДАБК від 14 червня 2021 року № 698 «Про проведення позапланової перевірки» доручено Управлінню контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва здійснити проведення позапланової перевірки ОСОБА_2 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання будівельних робіт по АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення НОМЕР_1 та місця загального користування у Дарницькому районі м. Києва.

Листом від 16 липня 2021 року № 073-6211 Департамент ДАБК у відповідь на адвокатський запит адвоката Володимира Старика, повідомив, що під час виїзду у червні 2021 року на місце посадової особи Департаменту з метою проведення перевірки, доступ до об`єкта будівництва був обмежений, уповноважених осіб не було, що унеможливило проведення перевірки, оскільки державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва відповідно до п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того Департаментом ДАБК за наслідками звернення фізичної особи ОСОБА_3 прийнято наказ від 16 вересня 2021 року № 1050 «Про проведення перевірки», яким доручено Управлінню контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва здійснити проведення позапланової перевірки ОСОБА_2 на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання будівельних робіт по АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення НОМЕР_1 та місця загального користування у Дарницькому районі м. Києва.

Згідно з листом Департаменту ДАБК від 17 вересня 2021 року № 073-В191, адресованим ОСОБА_4 , як власнику приміщення НОМЕР_1, останнього зобов`язано прибути до Департаменту 28 вересня 2021 року та надати ряд документів, перелік яких наведений у цьому листі.

Також суд першої інстанції встановив відсутність інформації щодо подальших дій Департаменту ДАБК з приводу проведених заходів на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання будівельних робіт по АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення НОМЕР_1 та місця загального користування у Дарницькому районі м. Києва.

Вважаючи, що Департамент ДАБК не вжив дієвих заходів за наслідками розгляду звернень на захист інтересів жителів будинку по АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що органу державного архітектурно-будівельного контролю надано широкий спектр повноважень щодо реагування на порушення містобудівного законодавства. В той же час відповідач, будучи обізнаним щодо особи власника / користувача приміщення АДРЕСА_5 , обмежився лише винесенням наказів про проведення позапланової перевірки та виїздом за вказаною адресою. Утім відсутність уповноваженої особи власника приміщення під час перевірки, ненадання ним запитуваних документів, неприбуття до органу державного архітектурно-будівельного контролю, не є підставою, яка б дозволяла не реагувати належним чином на триваюче порушення будівельних норм і стандартів та порушення прав та інтересів інших осіб - жителів будинку АДРЕСА_4 .

У зв`язку з цим суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що Департаментом ДАБК допущено протиправну бездіяльність щодо невжиття заходів по проведенню позапланової перевірки об`єкта будівництва та прийшов до висновку про необхідність зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії.

Також суд першої інстанції роз`яснив, що під заходами проведення позапланової перевірки слід розуміти не лише виїзд контролюючих осіб за місцем розташування приміщення НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_4 , а й застосування дієвих наслідків такої перевірки задля припинення порушення містобудівного законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до абз.абз. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 41 вказаного Закону 1. Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Однією з підстав для проведення позапланової перевірки, згідно з п. 6 абз. ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 вказаного Закону посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що державний архітектурно-будівельний контроль в першу чергу розпочинається проведенням планових та позапланових перевірок. В ході та за підсумками перевірки органи державного архітектурно-будівельного контролю уповноважені вживати заходи реагування, спрямовані на припинення та усунення виявлених порушень.

Як вже зазначалося, Департаментом ДАБК було призначено перевірку виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 та місця загального користування у Дарницькому районі м. Києва за ініціативою зокрема й позивача.

Підставою для звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Департаменту ДАБК стало те, що позапланову перевірку за вказаною адресою так і не було проведено.

Відповідач, заперечуючи проти адміністративного позову ОСОБА_1 , вказує на незаконність проведення перевірки за відсутності суб`єкта містобудування або його представника. Наголошує, що під час виїзду у червні 2021 року на місце посадової особи Департаменту ДАБК з метою проведення перевірки, доступ до об`єкта будівництва був обмежений, уповноважених осіб не було. Крім того ОСОБА_2 не з`явився до Департаменту ДАБК та не надав документів, необхідних для проведення позапланової перевірки.

Перевіряючи обґрунтованість доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 1 п. 9 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Водночас положеннями абз. 4 п. 9 Порядку також передбачено, що у випадку, коли суб`єкти містобудування або його представники, які будують або збудували об`єкт будівництва та були належним чином повідомлені про дату і час проведення перевірки, не прибули на об`єкт будівництва для проведення перевірки, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування.

Положення абз. 4 п. 9 Порядку діють у зазначеній редакції з 18 березня 2020 року, тобто були чинними на час видачі наказу від 14 червня 2021 року № 698 «Про проведення позапланової перевірки» та виїзду представників Департаменту ДАБК за місцем проведення будівельних робіт.

Разом з тим матеріали справи не містять доводів та доказів, які б вказували на те, що Департамент ДАБК належним чином реалізував свої повноваження щодо фактичного проведення перевірки виконання будівельних робіт по АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення НОМЕР_1 та місця загального користування у Дарницькому районі м. Києва та вжив усі з передбачених Порядком заходів з метою виконання наказу від 14 червня 2021 року № 698 «Про проведення позапланової перевірки».

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Департамент ДАБК у спірних правовідносинах допустив протиправну бездіяльність, яка порушує права та інтереси ОСОБА_1 як заявника та мешканця квартири АДРЕСА_6 .

Також колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушеного права позивача та не вважає, що прийняте судове рішення призводить до втручання в дискреційні повноваження Департаменту ДАБК.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визначаючи характер та спосіб дій, які належить вчинити відповідачу на виконання рішення суду, дійсно належить враховувати наявність у суб`єкта владних повноважень в певних випадках свободи розсуду, яка полягає в можливості самостійно обирати один з регламентованих законом варіантів поведінки.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Порядок дій Департаменту ДАБК у спірних правовідносинах регламентовано Порядком, який чітко визначає механізм державного архітектурно-будівельного контролю, у тому числі у випадку відсутності суб`єкта містобудування чи уповноваженої ним особи за місцем проведення перевірки. Відповідач наділений повноваженнями самостійно обрати спосіб реалізації свого повноваження з проведення перевірки, однак не може відмовитися від її проведення у разі виявлення перешкоди, яка полягає у відсутності суб`єкта містобудування чи його представника за місцем проведення будівельних робіт.

Колегія суддів наголошує на тому, що рішення про наявність підстав для проведення перевірки за наслідками розгляду звернення мешканців будинку АДРЕСА_4 , зокрема й ОСОБА_1 , відповідачем було прийняте самостійно та закріплене в наказі від 14 червня 2021 року № 698 «Про проведення позапланової перевірки».

Натомість предметом позову в цій справі є бездіяльність Департаменту ДАБК, яка полягає у невжитті передбачених Порядком заходів щодо фактичного проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що зобов`язавши відповідача провести відповідно до Порядку позапланову перевірку об`єкта будівництва, а саме: будівельних робіт у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , суд першої інстанції правильно обрав спосіб захисту порушеного права позивача.

Також відповідач заперечує проти стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн 00 коп, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.

У свою чергу ОСОБА_1 просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту ДАБК також витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 грн 00 коп, понесені в суді апеляційної інстанції.

Особливості підтвердження та розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу визначені у ст. 134 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Одночасно ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 користувався послугами Адвокатського об`єднання «СЕНСУМ», зокрема, правничою допомогою адвоката Мазура В.В.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копії договору про надання правової допомоги від 07 червня 2021 року № 07.06.21-МВ-АО (далі - договір), додатку № 2 до вказаного договору, заявки від 14 вересня 2021 року № 3-МВ на надання юридичних послуг згідно договором, акту від 23 вересня 2021 року №3-МВ приймання юридичних послуг до договору, квитанції від 26 вересня 2021 року № 00..1 про сплату послуг на суму 20000 грн 00 грн, свідоцтва адвоката Мазура В.В. про право на заняття адвокатською діяльністю.

Обсяг та вартість наданих послуг визначені саме в акті від 23 вересня 2021 року №3-МВ. Згідно з вказаним актом зміст наданої правової допомоги полягав у підготовці позовної заяви до Департаменту ДАБК про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, яка включала в себе аналіз наданих відповідачем та іншими державними органами відповідей та збір доказів, пошук та опрацювання судової практики, визначення правової позиції та узгодження її з клієнтом, підготовку позовної заяви та додатків до неї. Загальна вартість наданих послуг - 20000 грн 00 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 липня 2021 року у справі № 420/7028/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Проаналізувавши положення ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України, Верховний Суд прийшов до висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Верховний Суд зауважив, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. Принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 6 ст. 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Це означає, що відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 139 КАС України.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять клопотання чи заяви Департаменту ДАБК про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відзив на позову заяву та апеляційна скарга також не містять доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат.

В апеляційній скарзі Департамент ДАБК наголошує на тому, що зміст наданих послуг не узгоджується з положеннями п. 2.1 договору від 07 червня 2021 року № 07.06.21-МВ-АО, а заявка на надання юридичних послуг та акт приймання юридичних послуг не визначені як невід`ємні частини такого договору.

Дослідивши зміст договору від 07 червня 2021 року № 07.06.21-МВ-АО, зокрема п. 2.1, колегія суддів встановила, що зобов`язання АО «СЕНСУМ» полягали у здійсненні захисту, представництва та наданні інших видів правової допомоги клієнту.

У свою чергу складення заявки як волевиявлення клієнта на отримання правової допомоги передбачене розділом 3 договору від 07 червня 2021 року № 07.06.21-МВ-АО, а оформлення акту приймання послуг - п. 4.9 цього ж договору.

Обґрунтованих доводів, які б вказували на невідповідність розміру витрат на професійну правничу допомогу вимогам ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідач у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі не зазначив.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн 00 коп.

Вирішуючи питання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача також витрат на правничу допомогу в розмірі 12500 грн 00 коп, понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що відповідні послуги надавалися позивачу в рамках того ж договору від 07 червня 2021 року № 07.06.21-МВ-АО.

На підтвердження фактичного отримання додаткових послуг у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції позивач разом з відзивом на апеляційну скаргу надав копії заявки від 20 липня 2022 року № 4-МВ, акту приймання послуг від 23 серпня 2022 року № 4-МВ.

Зміст наданих послуг полягав у складанні та направленні до суду відзиву на апеляційну скаргу. Загальна вартість наданих послуг - 12500 грн 00 коп.

Факт направлення Департаменту ДАБК відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується описом вкладення у цінний лист від 23 серпня 2022 року та службовим чеком від 23 серпня 2022 року.

Своїм правом подати клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, відповідач не скористався.

За таких обставин колегія суддів вважає можливими стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 12500 грн 00 коп.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Департаменту ДАБК не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні від 25 січня 2022 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту ДАБК залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 142, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року - без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з питань державно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

С.Б. Шелест