Справа № 260/1479/22
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2022-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2022 року м. Ужгород№ 260/1479/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Пшевлоцька К.І.,

за участю:

позивача:

ОСОБА_1 , представник - Сидоренко В.В., ,

відповідача:

Управління поліції охорони в Закарпатській області, представник - Юрик Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 20 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 42 о/с від 14 березня 2022 року Управління поліції охорони в Закарпатській області про звільнення старшого сержанта поліції поліцейського водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області ОСОБА_1 ;

- поновити на посаді старшого сержанта поліції поліцейського водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охоронив Закарпатській області з 14 березня 2022 року;

- стягнути з Управління поліції охорони в Закарпатській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.03.2022 року по день фактичного розрахунку та допустити негайне виконання рішення суду.

Позовна заява мотивована тим, що позивач проходив службу на посаді поліцейського-водія взводу реагування Мукачівського РВ Управління поліції охорони (далі - УПО) в Закарпатській області та до 08.11.2021 року повинен був пройти вакцинацію або надати довідку про те, що перехворів на коронавірусну хворобу.

Позивачем 08.11.2021 року була надана довідка від сімейного лікаря про те, що останній переніс коронавірусну інфекцію та на підставі результатів тесту ІФА №59129875 від 28.10.2021 року має антитіла до SARS-CoV-2.

Однак наказом №22 о/с від 08.02.2022 року Управління поліції охорони в Закарпатській області позивача було відсторонено від виконання службових обов`язків з 09.02.2022 року на строк до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.

Також позивач зазначає, що будучи відстороненим з 10.02.2022 року виіхав за межі України - Чеську Республіку, що підтверджується проставленням відмітки в паспорті для виїзду закордон.

З Наказом Управління поліції охорони в Закарпатській області №33 о/с від 25.02.2022 року, яким його було допущено до виконання службових обов`язків ознайомлено не було. За допомогою "Укрпошти" такий наказ та офіційні листи не отримував.

В подальшому через месенджер Viber з взводним стало відомо, що за невихід на роботу його було звільнено і він має здати жетон та посвідчення поліцейського.

З наявним службовим розслідуванням, щодо порушення ним дисципліни та невиходу на роботу ознайомлений також не був.

На підставі наведеного вважає Наказ № 42 о/с від 14 березня 2022 року про звільнення старшого сержанта поліції поліцейського водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області протиправним, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення та було порушено процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав висунуті позовні вимоги та просив суд задовольнити такі у повному обсязі.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив щодо заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні зазначив, що старший сержант поліції ОСОБА_1 із введенням 24.02.2022р. в Україні воєнного стану, посиленим варіантом несення служби та допуском його до виконання службових обов`язків з 25.02.2022р. на час проведення службового розслідування до місця дислокації підрозділу за місцем проходження служби не прибув та самоусунувся від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини та честі держави самоусунувся, чим допустив грубе порушення дисципліни, ігнорування Закону України «Про Національну поліцію», що проявилось у відсутності на робочому місці без поважних причин, починаючи з 25.02.2022 року.

Представник також зазначив, що зазначений проступок, допущений старшим сержантом поліції ОСОБА_1 свідчить про те, що останній не дотримався вимог п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», яка покладає на поліцейського обов`язки, зокрема: неухильного дотримання положень Конституцій України, Законів України та інших нормативно -правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, наслідком наведеного старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського-водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області було звільнено із служби в поліції за п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 14 березня 2022 року, що відобразилося в Наказі Управління поліції охорони в Закарпатській області в Закарпатській області №42о/с від 14.03.2022р.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовної заяви та просив суд відмовити позивачу в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді поліцейського-водія взводу реагування Мукачівського РВ Управління поліції охорони в Закарпатській області.

08 лютого 2022 року Наказом т.в.о. начальника Управління поліції охорони в Закарпатській області по особовому складу №22 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського-водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області відсторонено від виконання службових обов`язків з 09 лютого 2022 року, у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, на строк до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.

09.02.2022 на підставі наказу Управління поліції охорони в Закарпатській області від 08.02.2022 №22 о/с, керуючись вимогами ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункту «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 20 жовтня 2021 року № 1096), наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 вересня 2021 № 2153 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1306/36928, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на підставі частини першої статті 46 Кодексу законів про працю України та у зв`язку із відсутністю у старшого сержанта поліції ОСОБА_1 профілактичного щеплення від коронавірусної хвороби, останнього і було відсторонено від виконання службових обов`язків на строк до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.

Указом Президента України від 23.02.2022р. №63/2022 з 24 лютого 2022 року введено надзвичайний стан строком на 30 діб.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022р. №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової Діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та місті Києві, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції вказано перевести особовий склад на посилений варіант службової діяльності на час дії правового режиму надзвичайного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24.02.2022р., строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

На виконання зазначених вище організаційно-розпорядчих та нормативних документів, враховуючи наказ Міністерства охорони здоров`я від 25.02.2022р. № 380 «Про зупинення дії наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153», на підставі наказу УПО в Закарпатській області від 25.02.2022р. № 33 о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_2 з 25.02.2022р. було допущено до виконання службових обов`язків, про що його повідомлено в телефонному режимі, що додатково підтверджується копією рапорту командира взводу реагування Мукачівського РВ УПО в Закарпатській області від 25.02.2022р., лейтенанта поліції ОСОБА_3 (а.с. 55).

Крім того, в матеріалах справи наявні скрін-шоти з месенджера Viber (а.с.74-82), де міститься повідомлення позивача про скасування наказу про відсторонення та необхідність виходу на службу.

В зв`язку з відсутністю позивача на робочому місці 25 лютого 2022 року від начальника Мукачівського РВ УПО майора поліції Скуба І.Ю. надійшов рапорт про те, що поліцейський - водій взводу реагування старший сержант поліції ОСОБА_1 , не приступив до виконання службових обов`язків без поважних причин. (а.с. 56)

Також в матеріалах справи наявні Акти про невихід старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службу від 25 лютого 2022 року та 03 березня 2022 року (а.с. 57, 60).

З метою з`ясування всіх обставин відсутності на службі без поважних причин, наказом УПО в Закарпатській області від 03 березня 2022 року №45, створено дисциплінарну комісію та призначено службове розслідування по факту невиходу ОСОБА_1 на службу.

03 березня 2022 року працівниками УПО в Закарпатській області (начальник Мукачівського РВ, командир взводу реагування та його заступник) здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) для вирішення питань пов`язаних з невиходом на службу, ознайомлення з наказами про допуск до служби та проведення службового розслідування, а також із запрошенням на засідання дисциплінарної комісії, однак ОСОБА_1 був відсутній, а його батьки повідомили, що останній знаходиться в Чеській Республіці та відмовились отримувати зазначені вище документи.

Вказана подія зафіксована 03 березня 2022 року Актом. (а.с.65)

Додатково наказ про допуск до служби, наказ про проведення службового розслідування та запрошення на засідання дисциплінарної комісії, УПО в Закарпатській області (вих.№166/43/26/4-2022 та №167/43/26/4-2022 від 03.03.2022 року) ( а.с. 63-64) рекомендованим листом надіслані позивачу за місцем його реєстрації.

Наказ про проведення службового розслідування від 03.03.2022 №45 та запрошення на засідання дисциплінарної комісії надіслані 09 березня 2022 року (вих. №190/43/26/4-2022) позивачу повторно за місцем його реєстрації засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням. (а.с.67)

За результатами службового розслідування, наказом УПО в Закарпатській області від 14 березня 2022 року №47 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УПО в Закарпатській області» на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення передбачене п.7 ч.3 ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» - звільнення із служби в поліції.

На виконання наказу УПО в Закарпатській області від 14.03.2022 №47«Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УПО в Закарпатській області», наказом УПО в Закарпатській області від 14.03.2022року №42о/с, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського-водія взводу реагування Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області звільнено із служби в поліції за п.6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції Україні) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», з 14 березня 2022 року.

Не погоджуючись із звільнення позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону №580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з вимогами ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Частиною 1 ст.18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог ч.1 ст.19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Вимогами ч.2 ст.19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Судом встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 із введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану, посиленим варіантом несення служби та допуском його до виконання службових обов`язків з 25.02.2022 року та на час проведення службового розслідування до місця дислокації підрозділу за місцем проходження служби не прибув та фактично самоусунувся від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини та честі держави, чим допустив грубе порушення дисципліни, ігнорування Закону України «Про Національну поліцію», що проявилось у відсутності на робочому місці без поважних причин, починаючи з 25.02.2022 року.

Також суд не може взяти до уваги той факт, що перебування в Чеській Республіці позивача є поважною причиною відсутності на робочому місці із введенням в Україні воєнного стану та встановлення посиленого варіанту несення служби.

Крім того позивачем під час розгляду справи не надано суду підтвердження того, що позивач намагався з`явитися на робоче місце після проведення декількох телефонних розмов позивача з своїм безпосереднім керівником та/або під час службового розслідування.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно - правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Згідно ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Нормами ч.3 передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Порядок застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень визначено розділом ІІІ Дисциплінарного статуту, який передбачає, що такому передує службове розслідування, що спрямоване на своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з частинами 1, 15 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин 1-4 статті 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частинами 1 та 2 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до частин 6-11 статті 18 Дисциплінарного статуту у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень.

Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 7 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Як вбачається з висновку дисциплінарної комісії УПО в Закарпатській області від 08.02.2022 року, в ході проведення службового розслідування встановлено, що своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, що проявилось у невиході на службу без поважних причин, порушенні вимог п.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 р. №2337-VII, п.1 ст.18, ст.64 Закону України «Про національну поліцію», дискредитацію високого звання поліцейського, що полягає у вчиненні проступку, який підриває довіру громадськості до поліцейських та авторитет Національної поліції України в цілому та є несумісним з подальшим проходженням служби в поліції, скоєний проступок є діянням проти інтересів служби, яке суперечить взятим на себе обов`язкам, присягнувши на вірність Українському народові.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них (постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2021 року у справі №520/1578/2020).

Зазначений проступок свідчить про те, що позивачем не було дотримано вимоги п.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», яка покладає на поліцейського обов`язки, зокрема: неухильного дотримання положень Конституцій України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Під час розгляду справи позивачем не наведено аргументів щодо спростування встановлених у висновку обставин.

З огляду на наведене суд може зробити висновок, про наявність дисциплінарного проступку за яке і було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності.

П. 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, згідно ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

При цьому, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, в розумінні ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч. 5 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Жодних обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського дисциплінарною комісією не встановлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

З проведеного правового аналізу законодавчих норм, що регулюють порядок застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, суд дійшов висновку, що обрання конкретного виду такого заходу дисциплінарного впливу перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 грудня 2019 року у справа №816/70/16, від 01 квітня 2020 року у справа №806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 20.12.2019 по справі №804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

При цьому адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим пунктом 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України, адміністративне судочинства здійснюється, в тому числі, на принципі змагальності, що зобов`язує зацікавлену особу (як то позивача, так і відповідача) відстоювати свою позицією щодо предмету спору шляхом подання доказів, наведення своїх аргументів щодо суті спору та обставин, що мають значення для справи, на які посилаються в підтвердження своєї позиції, а також участі в розгляді справи (в разі здійснення її розгляду в судовому засіданні). Тобто змагальність є різновидом активної зацікавленості особи у результатах вирішення спору.

Вказане кореспондується з встановленим нормами ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Поряд з цим, враховуючи особливості адміністративного судочинства, зокрема, в специфічному суб`єктному складі сторін, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вищезазначеного обов`язку УПО в Закарпатській області було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності підстав застосування до позивача дисциплінарного стягнення за результатами встановлення в ході проведення службового розслідування за скоєння останнім дисциплінарного проступку.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк