Справа № 160/14598/22
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.09.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій остання просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсійного забезпечення за віком за списком №2 ОСОБА_1 Відділом обслуговування громадян №8 ГУ Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 22.08.2022 року;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до відповідача з приводу перерахунку пенсії у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. З отриманої відповіді позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням при перерахунку пенсії величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%. Коефіцієнт страхового стажу, що був застосований для обчислення розміру пенсії у свою чергу призвів до звуження змісту та обсягу існуючого права на застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%, що у свою чергу призвело до зменшення розміру пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
При цьому зазначено, що переглянути індивідуальний коефіцієнт заробітної плати та здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 27.07.2021 № 126, буде можливо після надання відповідного акту перевірки зазначеної довідки.
Таким чином, на думку відповідача, підстав для проведення перерахунку пенсії з застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати за період 01.01.2000 по 31.12.2004 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області немає.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену з 20.10.2021 із урахуванням коефіцієнту стажу 1 %.
Не погоджуючись із призначенням пенсії, виходячи із застосування коефіцієнту страхового стажу 1%, позивач звернулась із заявою від 25.07.2022 до пенсійного органу, у відповідь на яку, листом пенсійний орган повідомив про відсутність правових підстав для застосування коефіцієнту страхового стажу 1,35%. Також, пенсійним органом було зазначено, що переглянути індивідуальний коефіцієнт заробітної плати та здійснити перерахунок пенсії, з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 27.07.2021 № 126, буде можливо після надання відповідного акту перевірки зазначеної довідки.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач і звернулась із даною позовною заявою до суду.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Так, за визначенням ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Отже, розмір коефіцієнту страхового стажу, станом на час призначення позивачу пенсії (20.10.2021), обраховувався виходячи з показників суми місяців страхового стажу, а також величини оцінки 1 року страхового стажу (1 %) за формулою наведеною у статті.
Отже, відповідно до наданих відповідачем письмових пояснень, суд дійшов висновку, що пенсійний орган діяв добросовісно, провівши призначення пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Міркування позивача про звуження його права та рівня соціальної захищеності і про необхідність використання відповідачем величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% є нормативно необґрунтованими і суперечать наведеним вище законодавчим положенням, які неконституційними не визнавались, тому відхиляються судом.
Суд враховує, що Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист (пп. 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статті 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 265/4497/17.
Отже, підстав для висновку про допущення відповідачем порушення вимог Закону №1058 при застосуванні величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% і права позивача на перерахунок її пенсії, яке б підлягало захисту у даному випадку, у суду не має.
Як вже зазначено вище, відповідач за наслідками розгляду заяви позивача зазначив про можливість перегляду індивідуального коефіцієнту заробітної плати позивача та здійснення перерахунок пенсії, з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 27.07.2021 № 126, після надання відповідного акту перевірки зазначеної довідки.
Тобто, пенсійний орган по-перше, не заперечує право позивача на перерахунок пенсії, з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 27.07.2021 № 126, а по-друге, не відмовляє у перерахунку пенсії.
Отже спору щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу, з урахуванням наданої довідки про заробітну плату від 27.07.2021 № 126, у цій справі ще не існувало.
Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Аналогічна позиція викладена Верховний Суд у рішенні від 14.09.2020, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, у зразковій справі №560/2120/20, вказавши, що вимоги здійснення перерахунку пенсій без обмеження їх граничного розміру задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до положень ст.139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені витрати позивачу не повертаються.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 255, 262 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. Ю. Рищенко