Справа № 240/42650/21
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/42650/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

08 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЖИ73/10846/06/50/РРО//ДПС-ФС від 12 листопада 2021 року.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрована фізичною особою-підприємцем 01 лютого 2019 року. Основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля напоями в спеціалізований магазинах, КВЕД - 47.25.

01.02.2019 між позивачем (Орендар) та підприємством Малинської райспоживспілки "Комбінат громадського харчування" (Орендодавець) було укладено Договір оперативної оренди об`єкта нерухомості, відповідно до якого Орендар передав, а Орендодавець прийняв у строкове платне користування частини нежитлових приміщень загальною площею 80 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору оренди та акта приймання передачі.

03.02.2021 Головним управлінням ДПС України у Житомирській області позивачу була видана ліцензія (реєстраційний номер - 2100248) на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, термін дії з 08.02.2021 до 08.02.2022, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , кафе "Троянда".

При цьому, встановлено, що частину приміщення за адресою АДРЕСА_1 , орендує ФОП ОСОБА_2 на підставі договору оперативної оренди об"єкта нерухомості від 31.12.2020, укладеного з Малинською РСС "Комбінат громадського харчування"

21.10.2021 в приміщенні по АДРЕСА_1 , частину якої орендує позивач, посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області здійснена фактична перевірка суб"єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до акту фактичної перевірки ГУДПС у Житомирській області від 29.10.2021 №10846/06/50/РРО/ НОМЕР_1 встановлено порушення : в ході проведення перевірки кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 виявлено працівника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконував роботу офіціанта та виносив алкогольні напої для споживання їх на місці. ОСОБА_3 офіційно непрацевлаштована у ФОП ОСОБА_1 .

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу №ЖИ73/10846/06/50/РРО//ДПС-ФС від 12 листопада 2021 року, якою встановлено порушення ст.24 КЗпП України та Постанови КМУ від 17.06.2015 №413 "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу", а саме: в ході проведення перевірки виявлено працівника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконував роботу офіціанта та виносив напої (коньяк) для споживання клієнтами у закладі. ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована у ФОП ОСОБА_1 .

Вказаною постановою на підставі ст.265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у сумі 60000 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною 1ст. 259 Кодексу законів про працю України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок 823, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Частиною 4 ст. 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В силу абзаців першого - четвертого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Слід звернути увагу, що постановою Кабміну України "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" від 21.08.2019 №823 внесено зміни до Порядку №509 та виключено з нього пункти 5-8, пункти 2-4, 9-12 викладено у визначеній постановою редакції.

У відповідності до п. 2 Порядку № 509 у чинній редакції, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Тобто, Порядок № 509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

Разом з тим, відповідно до п. 4 вказаного Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Виходячи з наведених правових норм, слід зазначити, що відповідальність за використання найманої праці без оформлення трудових відносин безпосередньо залежить від встановлення факту використання найманої праці. За умови відсутності існування трудових відносин, відсутня й передумова для притягнення позивача до відповідальності згідно з абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України.

Водночас, уповноважена посадова особа під час розгляду справи про порушення суб`єктом господарювання законодавства про працю має дослідити докази та вирішити питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Отже, зафіксовані в акті фактичної перевірки ДПС порушення та відомості підлягають перевірці та оцінці під час розгляду справи про порушення законодавства про працю. При цьому, виявлені під час фактичної перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи в порушенні законодавства про працю.

В спірному випадку, приймаючи оскаржувану постанову про накладення на позивачку штрафу, уповноважена особа Головного управління Держпраці у Житомирській області виходила виключно з акту перевірки, в якому зазначено, що у приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , виявлено працівника ОСОБА_3 , яка виконувала роботу офіціанта та виносила алкогольні напої для споживання їх на місці, і при цьому офіційно не працевлаштована у ФОП ОСОБА_1 .

Позивач заперечує факт роботи ОСОБА_3 у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та зазначає, що така особа перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , якає орендарем іншої частини приміщення по АДРЕСА_1 .

При цьому, відповідач зазначає, що оскільки порушення зафіксовані в акті перевірки, жодні зауваження у акті відсутні, були всі наявні підстави для накладення штрафу.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім; 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за прийняття на роботу працівника без належного оформлення трудових відносин настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця. При цьому, має бути встановлений факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці.

В свою чергу, слід відмітити, що факт допуску до роботи без належного оформлення повинен бути підтверджений достатнім обсягом доказів, що характеризують відносини особи та суб`єкта господарювання який його наймає, як трудові, від таких осіб повинно бути відібрано пояснення.

У акті, складеному за наслідками перевірки, повинні фіксуватись лише ті порушення, які достеменно підтверджені доказами у обсязі, що дозволяє беззаперечно стверджувати про виявлені факти. При цьому, такі докази не мають носити суперечливий характер, допускати неоднозначне тлумачення.

Слід звернути увагу, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач виходив виключно з висновків акту перевірки. В матеріалах справи відсутні докази відібрання письмових пояснень при перевірці або докази проведення фото чи відеофіксації, що б підтверджували встановлене порушення.

Разом з тим, судом встановлено, що частину приміщення (кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") за адресою АДРЕСА_1 , орендує ФОП ОСОБА_2 на підставі договору оперативної оренди об`єкта нерухомості від 31.12.2020, укладеного з Малинською РСС "Комбінат громадського харчування"

Матеріали справи свідчать, що 01.03.2021 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено трудовий договір про прийняття на роботу офіціантом, про що було повідомлено Державну податкову службу України, що підтверджується повідомленням про прийняття працівника на роботу, отриманим податковим органом 26.02.2021.

Отже, ОСОБА_3 офіційно працевлаштована у ФОП ОСОБА_2 , яка здійснює свою підприємницьку діяльність у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , частину приміщення якого орендує.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмові пояснення особи, подані у справі, не є документом, так як вони не відповідають вимогам ст. 94 КАС України, і не можуть бути доказом, а стають таким лише як покази свідка.

В матеріалах справи наявні нотаріально-засвідчені письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які суд першої інстанції узяв до уваги як докази.

Колегія суддів вважає, що письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не можуть бути прийняті як докази у цій справі, і тому їх відхиляє.

Разом з цим, суд першої інстанції прийняв вірне по суті рішення у справі на підставі інших доказів, якими висновки відповідача в частині порушення позивачем вимог ст. 24 КЗпП України є недоведеними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.