Справа № 160/8918/21
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2022-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/8918/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року (головуючий суддя Ніколайчук С.В.), у адміністративній справі № 160/8918/21, розглянутої в письмовому провадженні

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» (далі ТОВ «ТАКТ») 03.06.2021 року звернулось до суду з позовом до відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби(далі митниці), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення митниці № 7.5-08-02-2/15/13/1871 від 19.02.2021 року про відмову у поверненні ТОВ «Такт» митних платежів за заявою № 59 від 04.02.2021 року та зобов`язати митницю у відповідності до п.43.5 ст. 43 ПК України, ст. 301 МК України підготувати висновок із зазначенням суми митних платежів у вигляді антидемпінгового мита та податку на додану вартість, які сплачені за електронними митними деклараціями № UA110150/2018/212107 від 23.05.2018 р., № UA110150/2018/213101 від 01.06.2018р., № UA110150/2018/213859 від 08.06.2018 р., № UA110150/2018/213860 від 08.06.2018р., UA110150/2018/231615 від 14.11.2018 р. та підлягають поверненню ТОВ «Такт» на підставі заяви від 04.02.2021 року № 59 і передати їх згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно відмовив в поверненні митних платежів, сплачених при ввезенні в Україну з Російської Федерації (РФ) на підставі вищезазначених електронних митних декларацій (далі ЕМД) за імпортним контрактом сортового прокату відповідно до рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 28.12.2017 року №АД-382/2017/4411-05 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з РФ» (далі Рішення №АД-382/2017/4411-05). Поданий ТОВ «Такт» до митного оформлення товар не є об`єктом для справляння антидемпінгового мита. що підтверджено рішеннями суду першої інстанції у справах № 804/2304/18, №160/5056/19, № 160/5232/19, № 160/6193/19, № 160/6275/19, № 160/6553/19 , які набули законної сили.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що оскаржене рішення митниці № 7.5-08-02-2/15/13/1871 від 19.02.2021 року про відмову у поверненні ТОВ «Такт» митних платежів за заявою прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства, сукупність доказів свідчить про відсутність підстав для повернення добровільно сплачених позивачем при розмитненні товару сум антидемпінгового мита, у зв`язку з чим у задоволенні позову просить відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року позовні вимоги ТОВ «ТАКТ» задоволені ,на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань митниці стягнутий судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставини справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, та допустити заміну відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби на його правонаступника Дніпровську митницю .

Оскільки суду апеляційної інстанції надані докази, що Дніпровська митниця () є правонаступником прав та обов`язків Дніпровської митниці Держмитслужби (), що відповідно ст.52 КАС України є підставою для заміни сторони у справі, колегія суддів вважає можливим допустити заміну відповідача по справі Дніпровської митниці Держмитслужби на правонаступника Дніпровську митницю .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає на-ступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ТОВ «Такт» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, яким заявлено до митного оформлення товар у формі прутків з вуглецевої сталі, круглого поперечного перерізу марки сталі круг марка сталі 09Г2С різного діаметру та сплачено митні платежі за цей сортовий металопрокат, а саме:

- за ЕМД №UА110150/2018/212107 від 23.05.2018 року на товар «чорні метали. Прутки з вуглецевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю менш як 0,25%, круглого поперечного перерізу діаметром менш як 80 мм, ГОСТ 19281-2014, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 33,0 мм, виробник: ПАТ "Іжсталь " торговельна марка «МЕСНЕL».

- за ЕМД №UА110150/2018/213101 від 01.06.2018 року на товар: товар №1 Чорні метали. Прутки з легованої сталі, без подальшого оброблення, гарячекатані, круглого поперечного перерізу діаметром менш 80 мм, ГОСТ 4543-2016, 2590-2006, марка сталі 40Х, розмір круг 45,0 мм, розмір круг 48,0 мм, виробник: ПАТ "Іжсталь", торговельна марка МЕСНЕL; товар №2 чорні метали. Прутки з вуглецевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю менш як 0,25%, круглого поперечного перерізу, діаметром менш як 80 мм, ГОСТ 19281-2014, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 33,0мм, виробник: ПАТ "Іжсталь", торговельна марка МЕСНЕL.

- за ЕМД №UА110150/2018/213859 від 08.06.2018 року на товар чорні метали. Прутки з вуглецевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю менш як 0,25%, круглого поперечного перерізу, діаметром менш як 80 мм, ГОСТ 19281-2014, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 33,0 мм, виробник: ПАТ "Іжсталь", торговельна марка МЕСНЕL.

- за ЕМД №UА110150/2018/213860 від 08.06.2018 року на товар чорні метали. Прутки з вуглецевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю менш як 0,25%, круглого поперечного перерізу, діаметром менш як 80 мм, ГОСТ 19281-2014, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 33,0 мм, виробник: ПАТ "Іжсталь", торговельна марка МЕСНЕL.

- за ЕМД №UА110150/2018/231615 від 14.11.2018 року на товар: товар №1 чорні метали. Прутки з кремнієво-марганцевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, ГОСТ 14959-79, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 42,0 мм, 50,0мм, 60,0мм, виробник: АТ "Евраз об`єднаний Західно-Сибирськіі металургійний комбінат", торговельна марка Евраз; товар №2 чорні метали. Прутки з кремнієво-марганцевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, ГОСТ 14959-79, ГОСТ 2590-2006, марка сталі 09Г2С, розмір круг 34,0 мм, 32,0мм, 36,0мм, виробник: АТ "Евраз об`єднаний Західно-Сибирський металургійний комбінат", торговельна марка Евраз.

Згідно матеріалів справи позивач звернувся 04.02.2021 року до митниці із заявою № 312, в якій просив відповідно до ст. 301 МК України, ст. 43.5 ст. 43 ПК України в строки та в порядку передбаченому законодавством здійснити перевірку факту сплати ТОВ «Такт» суми антидемпінгового мита за вищезазначеними ЕМД, скласти та направити належному органу казначейства висновок для повернення ТОВ «Такт» помилково сплачених сум антидемпінгового мита та ПДВ, яке було нараховано на такі суми, на поточний банківський рахунок позивача.

Митниця листом № 7.5-08-02-2/15/13/1871від 19.02.2021 року повідомила про відсутність правових підстав для повернення митних платежів, зазначених у заяві, з посиланням на те, що за вищезазначеними ЄМД від 23.05.2018 № UA110150/2018/212107, від 01.06.2018 №UA110150/2018/213101, від 08.06.2018 №UA110150/2018/213859,від 08.06.2018 №UA110150/2018/213860, від 14.11.2018 №UA110150/2018/231615 заявником самостійно задекларовано та сплачено антидемпінгове мито за митне оформлення металопродукції.

Відмова у поверненні митних платежів за заявою позивача № 59 від 04.02.2021 року оскаржена позивачем до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржене рішення відповідача є протиправним з тих підстав, що грошова сума, що була сплачена як антидемпінгове мито за товар, на який дія такого мита не розповсюджується , не є податковим та/або грошовим зобов`язанням.

На період остаточного вирішення питання, чи є імпортований товар арматурою чи катанкою, подання митної декларації не можливо без сплати антидемпінгового мита, а повернення будь-яких митних платежів прямо випливає з приписів митного законодавства, якщо у декларанта відсутні повні відомості про товар (належність товару до арматури чи катанки, або інші які впливають на вид та розмір митних платежів) та за наслідками проведення митного контролю з боку митниці із залученням митної лабораторії не було здобуто доказів, що товар є арматурою чи катанкою або інші відомості, які є підставою для їх належної сплати при завершенні процедури митного оформлення товару, щодо якого була подана митна декларація.

Отже, за вказаних обставин сплата антидемпінгового мита не свідчить про згоду декларанта з позицією митниці щодо ввезеного товару та не позбавляє платника права на повернення надмірно сплаченого мита за наявності визначених вище умов.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов`язаної з помилковою та/або надмірною сплатою митних платежів. Визначення того, що належить розуміти як помилково та/або надміру сплачені митні платежі, у Митному кодексі України відсутнє, але міститься в податковому законодавстві.

Так, згідно з пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України, правила якого застосовуються до відносин, пов`язаних зі справлянням митних платежів, як надміру сплачені грошові зобов`язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб`єктів правовідносин, діяльність яких пов`язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.

Зокрема, згідно із ч.1, 4 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Якщо суд визнає рішення або дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов`яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у ст. 301 МК України, ст. 43 ПК України, ст. 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком № 643.

За змістом п. 4 ч.2 ст. 271 МК України антидемпінгове мито застосовується в Україні як особливий вид мита.

Відповідно до ч.4 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 289МК України антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику; моментом виникнення обов`язку із сплати митних платежів зокрема є момент фактичного ввезення товарів на митну територію України.

За змістом п. 2 ст. 1 Закону України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту" від 22.12.1998 року №330-XIV (далі Закон №330-XIV) антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних).

Зазначеним Законом регламентовано статус і повноваження Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі (далі - Комісія), за змістом ч.5 ст. 5 якого Комісія у межах своєї компетенції приймає рішення, організовує та контролює їх виконання. Акти Комісії, зокрема щодо проведення антидемпінгового розслідування та застосування антидемпінгових заходів, є обов`язковими для виконання.

Положеннями ч.1 ст. 28 Закону №330-XIV встановлено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів.

28.12.2017 року Комісія розглянула подані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України матеріали про результати антидемпінгового розслідування щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з РФ.

За результатами такого розгляду Комісія зробила позитивний висновок та відповідно до ст. 16 Закону №330-XIV прийняла рішення №АД-382/2017/4411-05, згідно з яким вирішила застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з РФ, що має такий опис: арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), що класифікуються згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.

Згідно з рішенням Комісії №АД-382/2017/4411-05 остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита щодо імпорту в Україну товару, опис якого зазначено вище, з РФ у розмірі 15,21 %.

Відповідно до листа ДФС України №68/7/99-99-19-04-01-17 від 02.01.2018 року остаточне антидемпінгове мито справляється органами доходів і зборів (митницями) України відповідно до опису товару та незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів) через 60 днів з дня опублікування повідомлення про прийняте рішення (тобто з 28.02.2018 року).

За результатами розгляду Комісією звернень від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності щодо адміністрування антидемпінгового мита та надання роз`яснень опису товару, який має бути об`єктом застосування остаточних антидемпінгових заходів, до рішення Комісії №АД-382/2017/4411-05 внесено 20.04. 2018 року зміни в частині опису товару, зокрема п.1 рішення Комісії від 28.12. 2017 року викладено в такій редакції:

1. Застосувати остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з РФ, що має такий опис: арматурний прокат (арматура) діаметром від 6 до 40 мм (включно) та катанка діаметром від 5,5 до 14 мм (включно), а саме: прутки гарячекатані (у тому числі й прутки, що отримані гарячим волочінням та гарячим пресуванням), які мають однаковий (у тому числі й періодичний) суцільний круглий поперечний переріз за всією довжиною, з вуглецевої та інших легованих сталей, у тому числі укладені в бунти чи розрізані на відрізки, що можуть мати вм`ятини, ребра, канавки або інші рельєфи, створені під час прокатування з подальшою обробкою чи без неї (за винятком прутків з автоматної, швидкорізальної та інструментальної сталі, кованих, холодного деформування або оброблення у холодному стані та кутиків, фасонних та спеціальних профілів з легованої сталі, порожнистих прутків та брусків для буріння), що можуть класифікуватися згідно з УКТЗЕД за кодами 7213 10 00 00, 7213 91 10 00, 7213 91 20 00, 7213 91 41 00, 7213 91 49 00, 7213 91 70 00, 7213 91 90 00, 7213 99 10 00, 7213 99 90 00, 7214 20 00 00, 7214 99 10 00, 7214 99 39 00, 7214 99 50 00, 7214 99 79 00, 7214 99 95 00, 7227 20 00 00, 7227 90 10 00, 7227 90 50 00, 7227 90 95 00, 7228 20 91 00, 7228 20 99 00, 7228 30 20 00, 7228 30 69 00, 7228 30 89 00.

З наведених положень слідує, що антидемпінгове мито нараховується на підставі рішення Комісії, а об`єктом його справляння є товар, що відповідає опису згідно з таким рішенням.

У силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що за спірними ЄМД поставлено товар, який за кодом УКТЗЕД, характеристикою, назвою та хімічним складом є таким, що поставлявся за ЕМД у наведених рішеннях суду першої інстанції у справах № 804/2304/18, № 160/5056/19, № 160/5232/19, № 160/6193/19, № 160/6275/19, № 160/6553/19 , які набули законної сили, та відносно яких сформовані висновки про відсутність об`єкту справляння спірним антидемпінговим митом.

Здійснивши аналіз чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що основною умовою повернення коштів є обов`язкова їх сплата та зарахування на рахунки відповідного бюджету, повернення надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів, звернення до митного органу платника податків, відповідно до якого останній визначається щодо напряму зарахування коштів.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що факт нарахування, сплати та зарахування антидемпінгового мита та ПДВ підтверджується належними доказами, а саме: відомостями підтвердженими відповідачем (в графах 47 (СП), та В (подробиці розрахунків) за спірними ЕМД.

Відповідно до ч.1,3 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України; помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно положень пп. 17.1.10 п.17.1 ст. 17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

За приписами п. 43.1 - 43.6 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст. 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643, зареєстрованим в Мінюсті України 09.08.2017 за №976/30844, затверджений Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно розділу ІІІ Порядку № 643 в редакції на час звернення позивача до митного органу із заявою від 04.02.2021 року повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених ч.5 ст. 301 МК України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

За правилами п.3 розділу ІІІ Порядку № 643 у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); 4) напрям(и) перерахування суми коштів: а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС; на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); г) для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці ДФС, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу (п.4 розділу ІІІ).

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (п.5 розділу ІІІ).

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Порядку № 643 заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Мінфіну України від 15.12.2015 року № 1146, зареєстрованого у Мінюсті України 31.12.2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Відповідно до п.11 розділу ІІІ Порядку № 643 у разі якщо заявником не виконано вимоги п. 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відмова.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою відмови в поверненні митних платежів стали доводи, що позивач самостійно обчислив та сплатив антидемпінгове мито, тому визначена декларантом сума грошового зобов`язання зі сплати мита вважається узгодженою, що є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Наведена норма стосується неможливості оскарження самостійно узгоджених грошових зобов`язань в адміністративному або судовому порядку, що не позбавляє платника права повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання відповідно до ст.43 ПК України та ст.301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Положеннями ст. 54 , 56 ПК України передбачено, що вони регулюють відносини, що пов`язані саме зі справлянням сум податкових та/або грошових зобов`язань, тобто не застосовуються до тих сум, які не є податковим та/або грошовим зобов`язаннями.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Аналіз положень чинного законодавства свідчить про те, що не є податковим та/або грошовим зобов`язанням грошова сума, що була сплачена як антидемпінгове мито за товар, на який дія такого мита не розповсюджується. Сплата антидемпінгового мита не свідчить про згоду декларанта з позицією митниці щодо ввезеного товару та не позбавляє платника права на повернення надмірно сплаченого мита за наявності встановлених обставин.

Суд першої інстанції, враховуючи, що в рішенні у формі листа відповідача про відмову у поверненні митних платежів відсутні відомості про те, що товар, за який сплачено антидемпінгове мито, є об`єктом для його справляння, позивачем митні платежі сплачені відповідно до вимог рішення Міжвідомчої комісії , та оскільки судами встановлено, що рішення Міжвідомчої комісії розповсюджується виключно на арматурний прокат та катанку, до якого спірний товар не відноситься, відомостей про таке в митних деклараціях не вказано, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та повернення сплаченого позивачем антидемпінгового мита за вищезазначеними ЕМД № UA110150/2018/212107 від 23.05.2018 р., № UA110150/2018/213101 від 01.06.2018р., № UA110150/2018/213859 від 08.06.2018 р., № UA110150/2018/213860 від 08.06.2018р., UA110150/2018/231615 від 14.11.2018 р. у передбаченому законодавством порядку.

За приписами ст.139 КАС України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні право-відносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Заява представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5000 грн. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно положень ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст.134 КАС України, відповідно до ч. 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

Суд апеляційної інстанції при розгляді заяви враховує у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України правову позицію Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 26.06.2019 р. у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 р. у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, а також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що 07.12.2018 року між позивачем та адвокатом Бичковим В.В. укладений договір №01/2019 про надання професійної правничої допомоги, предметом якого є надання професійної правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Заявлені позивачем до стягнення суми витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджується наступними доказами, а саме: додатковою угодою від 27.01.2022 року до договору №01/2019 від 07.12.2018 року, актом надання послуг від 1.10.2022 року, платіжним дорученням №2237 від 17.10.2022 року на суму 5000грн.

Здійснивши аналіз доказів по наданню позивачу правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує обсяг наданої адвокатом правничої допомоги, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу відповідача не потребує значних зусиль та часу, розгляд справи в суді апеляційної інстанції здійснений у письмовому провадженні без участі сторін.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 2 500 грн.

Керуючись п ст.315, 316, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року у справі № 160/8918/21 - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай