Справа № 260/3945/22
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2022 рокум. Ужгород№ 260/3945/22

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника адвоката Сідака Павла Петровича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ), в якому просить: 1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), щодо не проведення повного розрахунку при звільненні - невиплату ОСОБА_1 , в день виключення зі списків частини (30.12.2021) одноразової грошової допомоги при звільнені. 2. Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), виплатити ОСОБА_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період із 30.12.2021 по 13.09.2022 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження в адміністративний справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти позовних вимог, а також просить адміністративний позов залишити без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що позовні вимоги пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби (в даному випадку військової служби) обмежені місячним строком звернення до суду з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свої прав, свобод чи інтересів. Оскільки позивача було виключено 30.12.2021 року зі списків особового складу, а позовну заяву подано до суду лише 07.10.2022 року, представник позивача вважає, що позовна заява подана із пропуском встановленого КАС України строку, а тому підлягає залишенню без розгляду.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що відповідач провів повний розрахунок з позивачем 14 вересня 2022 року, а позовна заява подана до суду 07 жовтня 2022 року, тобто в межах місячного строку.

При вирішенні поданого клопотання суд виходить з наступного.

Так згідно ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у спорах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Проте, у постанові від 11.02.2021 р. у справі №240/532/20 судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №806/2164/16), від 11 лютого 2020 (справа №420/2934/19), від 13 березня 2019 року (справа №813/1001/17), одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року (справа №815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).

Тобто, строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою ч.5 ст. 122 КАС України, а не нормами ч.1 ст.233 КЗпП України.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з твердженням відповідача про необхідність застосування ч.5 ст.122 КАС України при обрахунку строку звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, суд відмічає, що відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати

Тобто, норми статті 117 КЗпП України передбачають виплату компенсації за затримку виплати працівникові належних йому сум при звільненні у розмірі середньомісячного заробітку за весь період затримки до дати фактичного розрахунку, але за умови, коли спору щодо суми заборгованості немає. Відтак, істотними є факт невиплати належних працівникові сум при звільненні та факт остаточного розрахунку з ним.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 30 квітня 2020 року, справа №805/4458/17-а.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до виписки по картці позивача, одноразова грошова допомога при звільненні була йому виплачена 14 вересня 2022 року. Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 07 жовтня 2022 року, тобто в межах місячного строку звернення, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

Враховуючи, наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду, а тому заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи (їх представникам).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

СуддяЯ. М. Калинич