Справа № 340/2839/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 340/2839/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 ( суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі №340/2839/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, на підставі довідки №4583/1 від 16.08.2021 року із зменшенням відсоткового розміру пенсії з 71 % на 70 % суми грошового забезпечення та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки №4583/1 від 16.08.2021 року виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням вже проведених виплат, у розмірі 71 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Пенсію отримував в розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення. Натомість з 01 квітня 2019 року, як вказує позивач, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведено перерахунок його пенсії, при якому пенсію за вислугу років обчислено в розмірі не 71% як раніше, а 70% відповідних сум грошового забезпечення та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії. Такі дії відповідача щодо зниження відсотку відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії з 71 на 70 та із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії під час перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року позивач вважає протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який просить суд його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги вказує про порушення судом норм матеріального права, а також норм процесуального права, а також, що положення Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668 від 08.07.2011, які діяли на момент виникнення права на призначення пенсії та продовжують діяти на час подання позовної заяви, рішенням Конституційного Суду України неконституційними не визнавались, а тому зазначені норми Закону підлягають застосуванню при визначенні максимального розміру пенсій позивача. Також, представником відповідача зазначено, що діючими є норми ст. 13 Закону №226-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи вищевикладене, при здійсненні перерахунку пенсії, застосуванню підлягають саме зазначені норми ст. 13 Закону №2262-ХІІ, а тому, відсутні будь-які правові підстави для перерахунку пенсії позивача в розмірі 71% грошового забезпечення.

У поданому до апеляційного суду відзиві позивач просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пенсію за вислугу років позивачу призначено з 2005 року виходячи з вислуги років у розмірі 71 % грошового забезпечення.

Рішенням суду від 24.11.2021 року по справі №340/6092/21 було частково задоволено позовні вимоги та зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №4583/1 від 16.08.2021 року, виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної витримки, з урахуванням вже здійснених виплат.

Пенсію позивачу перераховано на підставі рішення суду з розрахунку 70 % відповідних сум грошового забезпечення у розмірі 25 068,75 грн., яку, з 01.11.2021, обмежено 10 прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, в сумі 18 540 грн.

Позивач не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09 квітня 1992 р. (далі - Закон №2262-XII).

Згідно частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 р. №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27 березня 2014 р. № 1166-VII внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, згідно яких цифри " 80" замінено цифрами " 70".

Внесення Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення, стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 жовтня 2019 р. у зразковій справі №240/5401/18.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність зменшення відповідачем відсоткового розміру пенсії позивача з 71 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Також, приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, з огляду на таке.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Законом від 09.04.1992 № 2262-XII.

Так, Закон від 09.04.1992 № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У ч. 7 ст. 43 Закону від 09.04.1992 № 2262-XII визначається максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положеннями Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, доповнено згідно із Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI.

Водночас, зазначені положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Так, згідно з п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Отже, всі подальші зміни, внесені до вказаної норми є нереалізованими.

У зв`язку із чим, протягом 2019 року ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про обмеження пенсії максимальним розміром.

Внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (у тому числі із змінами і доповненнями) до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17.

Отже, оскільки обмеження пенсії позивача максимальним розміром не ґрунтується на законі, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, на підставі довідки №4583/1 від 16.08.2021 року виданої Кіровоградським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням вже проведених виплат, у розмірі 71 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято судом з дотриманням норм матеріального права, є законним та обґрунтованим, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року у справі № 340/2839/22 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2022 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва