Справа № 260/2615/22
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/2615/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2022 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ш. Петефі, 14, ), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду; 2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 29.06.2022 р. в розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні № 67733291.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2022 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2022 року було зупинено провадження в даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі № 260/2120/22.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року було поновлено провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 04 липня 2022 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Міснік Н.В. про накладення штрафу від 29.06.2022 року у виконавчому провадженні № 67733291. Відповідно до даної постанови, на боржника - Головне управління - накладено штраф у розмірі 10200 грн за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/4603/20 від 11 лютого 2021 року без поважних причин. Позивач вказує, що органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Оскільки кошти із бюджету на вищевказані виплати не виділялися у період, який оцінювався державним виконавцем під час винесення оскаржуваної постанови, то позивач вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до відповідальності за невиконання рішення без поважних причин.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Статтею 159 частиною 4 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

З огляду на те, що відповідачем у встановлений судом строк не надано суду відзив на позов та не повідомлено суд про причини за яких такий відзив не поданий, суд кваліфікує неподання відповідачем відзиву на позов, як визнання позову у повному обсязі.

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом вживалися заходи направлення позивачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 11 листопада 2022 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 31 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник позивача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 35).

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 11 листопада 2022 року було надсилано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 31 жовтня 2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим представник відповідача вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 34).

Згідно зі статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

У відповідності до даних, які містяться в КП "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року в адміністративній справі № 260/4603/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчиняти певні дії. Вказаним рішенням визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як державного органу України, залученого до процедури призначення, обчислення, перерахунку пенсії осіб, щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 43, 51, 63 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2016 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 43,51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі № 260/4603/20 скасовано в частині задоволення позовних вимог з 01 січня 2016 року по 27 червня 2020 року та в цій частині залишено позовну заяву без розгляду.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Міснік Н.В. було відкрите виконавче провадження від 07 грудня 2021 рогу ВП № 67733291 з примусового виконання виконавчого листа № 260/4603/20, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 16 вересня 2021 року, щодо зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 , пенсії з 01 січня 2016 року(першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено частково, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року по справі № 260/4603/20 скасовано в частині задоволення позовних вимог з 01 січня 2016 року по 27 червня 2020 року та в цій частині залишено позовну заяву без розгляду (а.с. 6).

Листом від 15 грудня 2021 року № 0700-0404-5/49864 Головне управління повідомляло відповідача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року № 260/4603/20 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме: стягувачу було проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року з грошового забезпечення поліцейського, визначеного у довідці від 20.03.2018 № 4826, наданій Ліквідаційною комісією УМВС України в Закарпатській області для перерахунку, яка міститься в матеріалах пенсійної справи. В результаті порахунку розмір пенсії не змінився (а.с. 7).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Міснік Н.В. про накладення штрафу від 29 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 67733291 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - накладено штраф у розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року № 260/4603/20 року в частині виплати заборгованості з виплати пенсії за період з 01 листопада 2017 року по 30 червня 2019 року без поважних причин (а.с.а.с. 10, 11).

Відповідно до вказаної постанови, державний виконавець вказує на те, що із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 0700-0404-5/49864 від 15 грудня 2021 року, встановлено, що після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахунку пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 не змінився, що свідчить, що боржником, під час здійснення перерахунку, не враховано висновки Закарпатського окружного адміністративного суду, викладені у рішенні № 206/4603/20 від 11 лютого 2021 року, на підставі якого видано виконавчий лист від 16 вересня 2021, а отже, дане рішення суду вважається не виконаним повторно.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Згідно зі статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон України № 1404-VIII).

Так статтею 1 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 1 Закону України №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 15 частин 1, 2 Закону України №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України № 1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до статті 26 частини 6 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404-VIII, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 19 частини 4 Закону України № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Водночас, як вбачається з КП "Діловодство спеціалізованого суду" в адміністративній справі № 260/2120/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) предметом розгляду є протиправність постанови від 01 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 67733291 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області в розмірі 5100 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року, що ухвалене в даній адміністративній справі № 260/2120/22, у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови було відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року, що ухвалена в адміністративній справі № 260/2120/22, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволено. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено.

Отже, постанова про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, що є предметом спору у справі № 260/2120/22 (невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії), є передумовою виникнення правовідносин між сторонами по цьому спору - на позивача накладено подвійний штраф в розмірі 10200 грн за повторне невиконання рішення суду без поважних причин.

Таким чином, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року, що ухвалена в адміністративній справі № 260/2120/22 скасовано постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 01 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 67733291 в розмірі 5100 гривень, яка передувала прийняттю оскаржуваної позивачем постанови про накладення штрафу від 29 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 67733291 та фактично давала підстави органу державної виконавчої служби стверджувати про наявність "повторності" невиконання рішення суду у справі № 260/4603/20 від 11 лютого 2021 року.

Отже, оскільки постанова про накладення штрафу від 01 червня 2022 року у виконавчому провадженні № 67733291 скасована судом, то твердження відповідача про наявність "повторності" не виконання рішення суду у справі № 260/4603/20 від 11 лютого 2021 року є помилковими, а тому у відповідача були відсутні підстави для повторного накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області штрафу у ВП №67733291.

Відповідно до статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 242-246, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ш. Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про накладення штрафу від 29 червня 2022 року в розмірі 10200 грн у виконавчому провадженні № 67733291.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко