Справа № 260/1857/22
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2022-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/1857/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань Полянич В.І.

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Калинич О.І.,

представника відповідача Зоркіна Р.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просив суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 у ВКФ «МОДУЛЬ» з 15.08.1994р. по 31.10.1996р.; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 у Виробничо-комерційній фірмі «МОДУЛЬ» з 15.08.1994р. по 31.10.1996р. та здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення за призначення пенсії, 17.02.2022р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач 17.02.2022 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, листом від 10.05.2022 року Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії по віку у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач зазначив, що відповідачем не враховано період роботи в ВКФ «Модуль» з 15.08.1994 року по 31.10.1996 рік, оскільки відповідний запис у трудовій книжці позивача не є належним чином завірений.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року було відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

29.06.2022 року від Головного управління ПФУ в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву. В даному відзиві відповідач зокрема зазначає, що 02.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про призначення пенсії № 3738 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви від 02.05.2022 р. та доданих до неї документів, рішенням Головного управління № 90 від 04.05.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки, страховий стаж роботи становить 25 років 10 місяців 13 днів ( з необхідних 29 років), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом Головного управління № 0700-0201-8/17044 від 10.05.2022 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про відмову в призначенні пенсії, та надано роз`яснення про причини відмови, порядок їх усунення, а також надіслано протокол страхового стажу взятого для розрахунку. Головним управлінням до страхового стажу не враховано період роботи у ВКФ «МОДУЛЬ» з 15.08.1994 р. по 31.10.1996 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки записи про зазначені періоди внесено в трудову книжку з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (печатка на деяких наказах про звільнення е нечитабельною або взагалі відсутня).

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд такі задовільнити повністю з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд у задоволенні таких відмовити, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.11). Однак, відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком оскільки, зарахований позивачу страховий стаж роботи є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.05.2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до листа Головного управління ПФУ в Закарпатській області №0700-0201-8/17044 від 10.05.2022 року позивачу було у призначенні пенсії, оскільки, страховий стаж роботи становить 25 років 10 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, згідно вищезазначеного листа та розрахунку стажу позивача для визначення права на пенсію по віку з урахуванням періоду ведення підприємницької діяльності на спрощеній системі згідно п.3-1 розділу Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - 26 років 11 місяців 26 днів (а.с.12-13).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву, Головним управлінням пенсійного фонду України до страхового стажу не враховано період роботи у ВКФ «МОДУЛЬ» з 15.08.1994 р. по 31.10.1996 р. згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки записи про зазначені періоди внесено в трудову книжку з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (печатка на деяких наказах про звільнення є нечитабельною або взагалі відсутня).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не зарахування до його загального страхового стажу періоду роботи у ВКФ «МОДУЛЬ» з 15.08.1994 р. по 31.10.1996 р, позивач звернувся до суду з позовом.

Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою ст.24 Закону 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова КМУ №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, пунктом 1 постанови КМУ №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

З трудової книжки позивача ОСОБА_1 встановлено, що остання містить всі записи позивача на підтвердження страхового стажу, а саме:

- запис №20 15.08.1994 у ВКФ «Модуль» на підставі наказу від 15.08.1994 року;

- запис №21 31.10.1996 року звільнений з роботи за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України на підставі Наказу №30-к від 31.10.1996 року.

Відповідачем також не заперечуються записи трудового стажу позивача. Відповідач зазначає, що записи стосовно періоду роботи з 15.08.1994 року по 31.10.1996 рік внесено в трудову книжку позивача з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (печатка на деяких наказах про звільнення є нечитабельною або взагалі відсутня)

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки або інших бухгалтерських документів.

На переконання відповідача нечіткий відтиск печатки та відповідна нечитабельність такої у записі про звільнення позбавляє можливості підтвердити спірний період роботи ОСОБА_1 .

Однак, на переконання суду, записи у трудовій книжці чітко містять відомості щодо роботи позивача на вищевказаному підприємству у спірний період, а надання уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу необхідно лише у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Окремо суд наголошує, що відповідачем не ставиться під сумнів вірність запису в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_1 на роботу з 15 серпня 1994 року на завод ВКФ «Модуль».

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях (у редакції чинній на час спірних правовідносин) записи в трудовій книжці виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а (адміністративне провадження №К/9901/44334/18), в яких суд касаційної інстанції зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Окрім того, на підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пункту 4.7 вказаного Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відсутність будь-якої інформації від підприємства не може бути наслідком позбавлення позивача права на призначення йому пенсії за віком, враховуючи, що останній має необхідний стаж, який підтверджується записами у трудовій книжці.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи, а тому порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у ВКФ МОДУЛЬ з 15.08.1994р. по 31.10.1996р. та Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи у Виробничо-комерційній фірмі МОДУЛЬ з 15.08.1994 р. по 31.10.1996 р.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, вперше з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 звернувся 17.02.2022, суд вважає підставною вимогу про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з 17.02.2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, тому судовий збір у розмірі 992,40 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 8, 9, 72, 77, 132, 139, 241, ч. 3 ст. 243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у ВКФ МОДУЛЬ з 15.08.1994р. по 31.10.1996р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи у Виробничо-комерційній фірмі МОДУЛЬ з 15.08.1994 р. по 31.10.1996 р. та здійснити призначення пенсії ОСОБА_1 з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 17.02.2022 р.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяМ.М. Луцович
У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Повний текст Рішення виготовлено та підписано 09 вересня 2022 року.