Справа № 640/19734/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлене листом від 26.02.2020 №2600-0314-8/22995 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 та провести відповідні виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 16.12.2019 (дати подачі заяви про призначення пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії є протиправним, оскільки позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління ПФУ в м. Києві звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий та страховий стаж, тому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено на законних підставах.

Також апелянт не погоджується із судом першої інстанції щодо зобов`язання пенсійного органу призначити та виплатити пенсію позивачу, оскільки призначення та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ПФУ в м. Києві, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 12 жовтня 2022 року.

Від ОСОБА_1 до суду 17.10.2022 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що пенсійний орган не надав жодного доказу в обґрунтування обставин, на яких гуртуються його заперечення. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 16.12.2019 року звернувся до Головного управління ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком N 1 згідно з п. 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На дану заяву відповідач листом від 26.02.2020 року №2600-0314-8/22995 надав відповідь, в якій зазначив, що відповідно до наданих позивачем документів (трудова книжка, військовий квиток, довідки від 04.06.2014 № 4631, №4632, №4633, №4634, від 29.12.2016 № 629, 630) страховий стаж складає 13 років 1 місяць 1 день, пільговий стаж складає 2 роки 7 місяців 17 днів (до пільгового стажу за Списком №1 правомірно зарахувати лише періоди роботи з 01.01.1998 по 16.08.2000 та з 01.01.2001 по 01.01.2001). Відповідач зазначив, що оскільки відсутній необхідний пільговий та страховий стаж, у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 16.12.2019 відмовлено.

Незгода позивача із відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Переглядаючи зазначене рішення суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку про те, для зарахування певної роботи із шкідливими і важкими умовами праці до пільгового стажу передусім потрібно підтвердити, що виконання такої роботи дає право на пільгову пенсію, тобто, що виконані всі умови, зазначені в статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме:

- зайнятість у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня (час простою, відпустки без збереження заробітної плати, тощо до пільгового стажу не зараховуються),

- виконувана робота відповідає Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України;

- підтвердження пільгової роботи результатами атестації робочих місць.

Згідно із записами в трудовій книжці позивача встановлено, що ОСОБА_1 :

- з 09.10.1985 по 11.12.1985 працював учнем слюсаря штатної поверхні шахти «Ленінська»;

- з 07.04.1986 по 21.10.1986 працював лаборантом кафедри фізики Новочеркаського політехнічного університету;

- з 19.02.1990 по 05.06.1990 працював на посаді учня гірника робочого очисного забою першого розряду з повним робочим днем шахти «Ленінська»;

- з 06.06.1990 по 31.10.1990 працював на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею шахти «Ленінська»;

- з 01.11.1990 по 31.08.1995

працював на посаді гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею шахти «Ленінська»;

- з 01.09.1995 по 25.10.1995 працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею шахти «Володарського»;

- з 15.11.1995 по 16.08.2000 працював на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею шахти «Харківська».

Довідками ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 04.06.2014 року № 4631, №4632, №4633, №4634 підтверджено, що позивач працював гірником очисного забою підземного повний робочий день під землею у період з 01.11.1990 по 25.10.1995 та у період з 15.11.1995 по 16.08.2000; машиністом підземних установок та учнем гірника підземного повний робочий день під землею з 19.02.1990 по 31.10.1990 за Списком №1.

Однак із рішення відповідача від 25.02.2020 року №2600-0314-8/22995 вбачається, що до пільгового стажу позивача не були враховані такі періоди його роботи:

- з 19.02.1990 по 05.06.1990 на посаді учня гірника робочого очисного забою першого розряду з повним робочим днем шахти «Ленінська»;

- з 06.06.1990 по 31.10.1990 на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею шахти «Ленінська»;

- з 01.11.1990 по 31.08.1995 на посаді гірника очисного забою п`ятого розряду з повним робочим днем під землею шахти «Ленінська»;

- з 01.09.1995 по 25.10.1995 на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею шахти «Володарського»;

- з 15.11.1995 по 31.12.1997 на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем під землею шахти «Харківська».

Відповідно до пункту 1 розділу І "Гірничі роботи" Списку N 1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 N 1173, до професій і посад, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах належать: гірничі роботи:

- всі робочі, інженерно-технічні робітники і службові, які зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобування вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних та нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівельних шахтах, рудників та інших підземних будівель, а також усі працівники, які зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робочих та службовців (медперсонал підземних (медпунктів, робітники підземного телефонного зв`язку та ін.).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 114 Закону N 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону N 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок N 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку N 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вищенаведеними доказами підтверджується те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах за Списком № 1 у періоди з 19.02.1990 по 31.10.1990 та з 01.11.1990 по 25.10.1995 (5 років 8 місяців 7 днів), з 15.11.1995 по 16.08.2000 (4 роки 9 місяців 2днів), що надає йому можливість включення цих періодів роботи до пільгового стажу.

З аналізу наданих позивачем документів встановлено, що пільговий стаж позивача складає 10 років 5 місяців 10 днів, що відповідає умовам Закону N 1058-IV.

Щодо доводів апелянта про відсутність достатнього страхового стажу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону N 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною третьою статті 24 Закону N 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 1 місяць 10 днів, тобто більше 22 років та 6 місяців, що є достатнім для призначення його пенсії за віком відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко