Справа № 539/653/22
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 р. Справа № 539/653/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2022, головуючий суддя І інстанції: Даценко В.М., вул. Монастирська, 17, м. Лубни, Лубенський, Полтавська, 37500, повний текст складено 20.07.22 по справі № 539/653/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з вищевказаними постановами не погоджується, оскільки вони не містить посилання на докази на підтвердження перевищення встановленої законодавством вагової норми.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки DAF CF 75.310 дана модель є спеціалізованим/ вантажним - спеціалізований фургон-рефрижератор, власник - ОСОБА_1 . Даний транспортний засіб використовує у господарській діяльності чоловік власниці - ОСОБА_2 . 27.01.2022 року між ТОВ ФІРМА «ОЛІС ЛТД» (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Перевізник) укладено договір-заявку № 27/01 на перевезення вантажу автомобільним засобом. За змістом договору-заявки № 27/01 Перевізник зобов`язується з використанням транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснити перевезення вантажу, вагою до 6,5 т. з м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47 (адреса завантаження) до м. Кременчук (адреса розвантаження). На виконання умов договору-заявки від 27.01.2022 року № 27/01 ФОП ОСОБА_2 27.01.2022 року транспортним засобом марки DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснено перевезення вантажу. Так, на перевезення були виписані наступні товарно-транспортні накладні: № ОЛ-0000585 від 27.01.2022 року; №ОЛ-0000587 від 27.01.2022 року; № ОЛ-0000613 від 27.01.2022 року. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000585 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 554 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000587 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 4 т 401 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, склад. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000613 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 1 т 497 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Мічуріна, 90-А. Таким чином, загальна маса вантажу брутто становила 6 т 452 кг.

Позивач наголошує, що неможливо з`ясувати на підставі чого відповідач дійшов висновку про перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу марки DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 . Також, поза увагою залишилося положення п. 4 Правил № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Позивач вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють у діях позивача наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. А тому, Державною службою України з безпеки на транспорті не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того вважає, що Державною службою України з безпеки на транспорті неправомірно винесено відносно неї дві постанови за одне й те саме діяння, оскільки Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами є триваючим правопорушенням. Тобто, здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, протягом всього маршруту руху. Правопорушення є закінченим або з моменту його припинення за власною волею, або його припинення уповноваженими особами.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що його думку, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області під час розгляду справи не здійснив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Під час розгляду справи судом не враховано, що оскаржувані постанови оформлені з грубим порушенням вимог п. 17 Постанови № 1174 та абз. 2 п. 3 розділу II Інструкції № 512 (в редакції від 27.09.2021 року).

Позивач наголошує, що постанова № 1174 та Інструкція № 512 (в редакції від 27.09.2021 року) є спеціальними нормативно-правовими актами, які визначають порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Дані підзаконні акти не змінюють та не суперечать положенням КУпАП та підлягають обов`язковому застосуванню уповноваженими службовими особами. За відсутності відомостей: про нормативно-вагові параметри транспортного засобу на зазначених ділянках автомобільних доріг, про тип транспортного засобу, про повну масу транспортного засобу, про розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), про врахування допустимої похибки перевищення габаритно-вагових параметрів, неможливо встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вважає, що доводи суду першої інстанції про те, що наявність товарно- транспортних накладних не виключає перевезення одночасно й інших товарно- матеріальних цінностей є надуманими та не підтверджені жодними доказами у справі. Натомість, відповідачем не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортних засобів, що наведена у вищевказаних товарно-транспортних накладних.

Крім того, позивач наголошує, здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, протягом всього маршруту руху. Правопорушення є закінченим або з моменту його припинення за власного волею, або його припинення уповноваженими особами. У даному випадку, кількісні характеристики не є визначальними ознаками триваючого правопорушення.

Крім того, позивач наголошує, що здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, отже правопорушення є триваючим.

На переконання позивача, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що оскаржуваною постановою відповідача ВМ №00009148 від 27.01.2022 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Крім того, оскаржуваною постановою відповідача ВМ №00009178 від 27.01.2022 позивача знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн.

Вищевказані постанови позивач отримала засобами поштового зв`язку 02.02.2022 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови ВМ №00009148 від 27.01.2022, 27.01.2022 о 12 год. 04 хв., за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька обл. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України; навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 14,9 % (4,057 тон), відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до оскаржуваної постанови ВМ №00009178 від 27.01.2022, 27.01.2022 о 15 год. 38 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5 % (3,479 тон), відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З вищевказаними постановами позивач не погодилась та оскаржила їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

При вирішенні справи судом враховується, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту «WAGA» WIM35, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 №94, що підтверджено сертифікатом відповідальності, сертифікатом перевірки типу, а також експертним висновком.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду позивачем було надано копії постанов серія ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022.

Відповідачем доказів в обґрунтування прийняття оскаржуваної постанови до суду не надано, в тому числі витягу з системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі».

Таким чином, відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу позивача, та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Колегія суддів зазначає, що у суду відсутні додаткові обов`язки досліджувати докази, які не були надані до суду відповідачем, в тому числі шляхом дослідження офіційних веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням.

З урахуванням зазначеного, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є не обґрунтованим.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Зазначене, на думку колегії суддів, є достатньою підставою для задоволення позову та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено перевищення позивачем нормативних параметрів зазначених у п. 22.5 ПДР України: а саме: рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ГІДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 14,9 % (4,057 тон), відповідно до постанови ВМ №00009148 від 27.01.2022 та транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України; навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5 % (3,479 тон), відповідно до постанови ВМ №00009178 від 27.01.2022.

З урахуванням вищезазначеного, відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Враховуючи вищенаведене, відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, інші доводи сторін щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваної постанови, з урахуванням відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не впливають на вирішення справи по суті.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (далі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку №1 Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Згідно вказаного Додатку №1 у постанові зазначаються: - дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; - марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; - суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; - назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку №1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 8 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови) , винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 3 Розділу IV Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваних постановах не міститься наступної інформаці: опис обставин, встановлених під час розгляду справи, а саме: повну масу транспортного засобу; смуги руху; напрямок руху; марка, модель, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв; категорія транспортного засобу; тип транспортного засобу; ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Як встановлено судом, оскаржувані постанови містять масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Таким чином, оскаржувані постанови серія ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022 не містять даних, які мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Тобто колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані постанови серія ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022 не відповідають вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), яка зареєстрована Міністерством юстиції України та була обов`язковою до застосування.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що 27.01.2022 о 12 год. 04 хв., за адресою Н-03 км 468+739, Запорізька область транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 14,9 % (4,057 тон) та, що 27.01.2022 о 15 год. 38 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська область транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. НОМЕР_2 . рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України; навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5 % (3,479 тон), відповідальність.

З урахуванням вищезазначеного, відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Враховуючи вищенаведене, відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, інші доводи сторін щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваної постанови, з урахуванням відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не впливають на вирішення справи по суті.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивачки, щодо здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, отже правопорушення є триваючим, у зв`язку з наступним.

З оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різних технічних засобах фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Як вбачається з правових наслідків, викладених у п.17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17, КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у праві №804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом.

Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом усього часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Отже, як вбачається з оскаржуваних постанов, місця вчинення адміністративних правопорушень були різними: Н-08 км 468+739, Запорізька область (згідно постанови ВМ №00009148 від 27.01.2022, 12 год. 04 хв.) та М-22, км 74+810, Полтавська область (згідно постанови ВМ №00009178 від 27.01.2022, 15 год. 38 хв.).

Тобто, транспортний засіб після першої його перевірки та встановлення перевищення його нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України, продовжив рух далі, при цьому не усунув порушення, хоча міг це зробити.

Таким чином, колегія суддів не розцінює такі адміністративні правопорушення як триваючі.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2022 року по справі № 539/653/22, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. згідно платіжного документа № 10-12626876/С від 10.02.2022 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 1488 грн. 60 коп. згідно з платіжним документом № 62503445 від 29.07.2022 року.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду першої інстанції у розмірі 992 грн. 40 коп., та за подання апеляційної скарги у розмірі 1488 грн. 60 коп. на загальну суму - 2 481 грн. 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2022 по справі № 539/653/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) ВМ №00009148 від 27.01.2022, про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Закрити провадження в адміністративній справі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, ) ВМ №00009178 від 27.01.2022, про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді О.М. Мінаєва В.А. Калиновський