Справа № 320/13759/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Карпушової О.В.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій №39 від 01.12.2020 Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржуване рішення про застосування санкцій є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі звернення гр. ОСОБА_1 від 14.09.2020 вх. № Т-4728, погодження Держпродспоживслужби від 29.10.2020 № 16.2-6/2/16360, відповідно до наказу Головного управління від 25.11.2020 № 5033-ОД та посвідчення (направлення) від 25.11.2020 № 3949, спеціалістами Головного управління розпочато проведення позапланового заходу державного нагляду щодо ТОВ «Европейська сервісна служба» з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів).

Позивача було ознайомлено із зазначеними вище документами, а також особисто заступнику директора ОСОБА_2 під розпис надано вимогу про надання інформації від 26.11.2020 № 1 з переліком документів, які необхідно надати перевіряючим для проведення заходу та спеціаліста відділу контролю за регульованими цінами було допущено до перевірки.

За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 27.11.2020 № 66.

Згідно вказаного акту, директором та працівниками ТОВ «Европейська сервісна служба» у встановлений термін не надано посадовій особі Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області документів, пояснень та інших відомостей в обсязі необхідному для проведення позапланової перевірки щодо формування, встановлення та застосування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених рішеннями виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.01.2017 № 8/22, а саме підтверджуючих документів щодо витрат складових тарифу, чим порушено вимоги пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та абзацу 4 статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Від підписання та отримання примірника акту ОСОБА_3 відмовився. Акт від 27.11.2020 № 66 направлено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпоштою № 025 яке було вручено 09.12.2020.

На підставі викладеного відповідачем було прийняте рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 01.12.2020 № 39, яким вирішено: застосувати до ТОВ «Европейська сервісна служба» штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 грн (тридцять чотири тисячі грн), який протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що що спеціалісти Головного управління діяли в межах та в спосіб, передбачені законодавством, було встановлено факт вчинення перешкод посадовою особою під час здійснення перевірки.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, інших органів в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушень вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із частиною першою статтею 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: <...> звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом <…>.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

При цьому, згідно із частиною другої статті 6 Закону № 877-V проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

За правилами частин третьої та четвертої статті 6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Статтею 11 Закону № 877-V передбачено обов`язки суб`єкта господарювання. Так, суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом (абзац 2); виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства (абзац 3); надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону (абзац 4); одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу (абзац 5).

Законом, який визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є Закон України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (далі - Закон № 5007-VI).

Згідно із статтею 16 Закону № 5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.

Головне управління Держпродспоживслужби діє на підставі Положення, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 № 761, та у своїй роботі керується, зокрема Законом № 877-V.

Оскільки позаплановий захід, наслідки якого є предметом спору у цій справі, здійснювався за колективним зверненням фізичних осіб про порушення їх законних прав суб`єктом господарювання ПП «Столичні будинки» з питань захисту прав споживачів, а також щодо встановлення та застосування державних регульованих цін, такий позаплановий захід в силу вимог статті 6 Закону № 877-V здійснювався за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державні політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), яким у сфері цін та ціноутворенні є Державна регуляторна служба України.

Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення № 667) регламентовано, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Змістом пунктів 1 та 4 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику, зокрема, у сферах здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів та дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

У свою чергу повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в означених вище сферах, визначаються законами України «Про захист прав споживачів» та «Про ціни і ціноутворення». Крім того, повноваження даного органу щодо застосування адміністративних та адміністративно-господарських санкцій регламентовані Кодексом України про адміністративні правопорушення та Господарським кодексом України.

Таким чином посадові особи ГУ Держпродспоживслужби наділені повноваженнями здійснювати контроль за відповідними напрямками у сфері господарської діяльності суб`єктів господарювання.

Так, відповідно до статті стаття 18 Закону № 5007-VI уповноважені органи мають право:

1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;

5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Частиною першою статті 20 Закону № 5007-VI до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за:

1) порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки;

2) стягнення плати за товари, які згідно із законодавством надаються безоплатно, - штраф у розмірі 100 відсотків вартості проданих (реалізованих) товарів;

3) надання уповноваженим органам недостовірних відомостей - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

4) невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У справі, яка розглядається суди встановили, що позивача притягнули до відповідальності оспорюваним у цій справі рішенням у зв`язку із ненаданням документів, пояснень та інших відомостей щодо встановлення та застосування державних регульованих цін, а також у зв`язку із недопуском посадових осіб ГУ Держспоживслужби до проведення позапланової перевірки.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у період з 26.11.2020 по 09.12.2020 проводилася спірна позапланова перевірка. 26.11.2020 о 10:30 год позивачу вручено вимогу про надання значного переліку документів у термін до 10:00 год 27.11.2020. Відповідь на вказаний запит із частиною документів надано перевіряючому 27.11.2020 о 10:10 год, а іншу частину документів щодо складових тарифу надано о 11:20 год цього ж дня, про що свідчать відповідні відмітки (т. 1 а.с. 32-34).

Відповідачем 27.11.2020 складено акт перевірки, згідно якого перевірку було завершено о 16:00 год 27.11.2020. У свою чергу, висновки перевірки базуються виключно на тому, що працівниками позивача були створені перешкоди у проведенні перевірки, оскільки запитуваних документів щодо складових тарифу надано не було.

Водночас, такий висновок у повній мірі не відповідає дійсності, оскільки відповідні документи надавалися посадовим особам, які здійснювали перевірку, у тому числі такі документи були подані до завершення перевірки та до підписання відповідного акту. Таким чином, висновки згаданого акту перевірки базуються на недостовірній інформації, що було достовірно відомо особі, яка склала та підписала такий акт.

Наведене у своїй сукупності дає цілком обґрунтовані підстави для висновку про те, що посадова особа контролюючого органу, яка здійснювала спірну перевірку, самостійно створила перешкоди для її проведення, заявивши вимогу про надання значного переліку документів у надто короткі строки, та, не зважаючи на надання підприємством запитуваних документів до завершення перевірки, ця особа внесла до акту перевірки недостовірні дані про їх ненадання.

Відтак, наведений акт від 27.11.2020 № 66 не може бути визнаний судом достовірним доказом щодо допущених позивачем порушень.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що спірна перевірка є повторною.

Як зазначалося, абзацом дванадцятим частини першої статті 6 Закону № 877-V передбачено, що № 877-V повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка за фактами порушень, що викладені у зверненні гр. ОСОБА_1 від 14.09.2020 вх. № Т-4728 вже була здійснена 21.10.2020 згідно наказу №4467-ОД від 19.10.2020. У ході цієї перевірки було встановлено, що частково перевірка згаданих фактів порушень належить до компетенції іншого відділу відповідача (т. 1 а.с. 88). У зв`язку із чим, було призначено повторну спірну перевірку.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що факти, викладені у зверненні гр. ОСОБА_1 могли бути предметом виключно однієї перевірки. Норми чинного законодавства не наділяють контролюючі органи повноваженнями з проведення кількох різних перевірок за одним і тим же фактом, проте щодо дотримання різних норм законодавства.

Зважаючи на викладене, оскільки позивачем були надані до завершення перевірки запитувані документи, оскільки жодних інших обставин створення позивачем перешкод для виконання покладених на відповідача функцій не було встановлено, та враховуючи, що перевірку фактів, що викладені у зверненні гр. ОСОБА_1 вже було здійснено під час попередньої перевірки, то оскаржуване рішення про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій є неправомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 по справі № 810/3330/17.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Згідно частин першої, шостої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за подання позовної заяви та апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 5255 грн, то ці кошти підлягають відшкодуванню йому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба" задовольнити.

Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій №39 від 01.12.2020 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба".

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська сервісна служба" (08136, Київська обл., Бучанський р-н, село Крюківщина, вул.Жулянська, будинок 2-Г, приміщення 283; ідентифікаційний код 38466950) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ БАЛУКОВА, будинок 22; ідентифікаційний код 40323081) сплачений судовий збір у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя О.В. Карпушова

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 07.11.2022.