Справа № 160/17513/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 листопада 2022 р. Справа № 160/17513/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивачі просять:

- визнати неправомірними дії реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени В`ячеславівни з не виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 по справі № 932/13267/19;

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради невідкладно виконати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 по справі № 932/13267/19 із вчиненням відповідних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме:

- скасувати рішення про державну реєстрацію від 27.02.2019 року № 45722836, щодо скасування права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради Рощиною Марією Олександрівною.

- скасувати рішення про державну реєстрацію від 27.02.2019 року № 45725371, щодо скасування права власності ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради Рощиною Марією Олександрівною.

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про право власності» запис № 5019116 про право власності ОСОБА_2 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

- зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради невідкладно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про право власності» відновити у правах 1/2 частки власності ОСОБА_1 (за номером запису про право власності: 5019770, дата: 18.03.2014, час державної реєстрації: 16:19:08, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11718370 від 18.03.2014 16:23:27, приватний нотаріус Кучмій Наталія Валентинівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл) та у правах 14 частки власності ОСОБА_2 (за номером запису про право власності: 5019733, дата: 18.03.2014, час державної реєстрації: 16:19:08, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11718370 від 18.03.2014 16:23:27, приватний нотаріус Кучмій Наталія Валентинівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл) та відповідно скасувати (видалити) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про право власності» запис про скасуванні права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Так, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі посилаються на те, що Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не виконує судове рішення, а саме - рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 по справі № 932/13267/19, яким вирішено:

- визнати неправомірними та скасувати рішення про державну реєстрацію від 27.02.2019 року № 45722836 щодо скасування права власності ОСОБА_1 на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , прийняте державним реєстратором відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради Рощиною Марією Олександрівною;

- визнати неправомірними та скасувати рішення про державну реєстрацію від 27.02.2019 року Ка 45725371 щодо скасування права власності ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . прийняте державним реєстратором відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконавчого комітету Криворізької міської ради Рощиною Марією Олександрівною;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі «Актуальна інформація про право власності» запис № 5019116 про право власності ОСОБА_2 на квартир), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги позивачів зводяться до оскарження бездіяльності Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо невиконання вищевказаного судового рішення та спонукають відповідача виконати винесене судове рішення.

Суд звертає увагу, що ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 р. Європейський суд вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У свою чергу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Процедура встановлення контролю за виконанням судового рішення передбачена і нормами ЦПК України.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень у справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми процесуального закону мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України чи іншим законом, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачами спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивачів стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 р. у справі № 686/23317/13-а, від 6 лютого 2019 р. у справі № 816/2016/17.

Із аналізу предмета спору у цій справі суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення - рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2021 року по справі № 932/13267/19.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивачі у цій справі обрали спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача, вчиненої або не вчиненої на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відтак, спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

За вказаних обставин, якщо позивачі вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися їх права, свободи чи інтереси, то вони повинні були звертатися до суду в порядку ст.ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 р. у справі №522/10140/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили. рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

У порядку виконання вимог частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя роз`яснює заявнику, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати позивачам, позивачу-1 разом із позовними матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв