Справа № 607/13468/22
Суддя: Царук І. М.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 Справа №607/13468/22 Провадження №2-а/607/423/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Царук І.М.

при секретарі судового засідання Івашків О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Кондрат Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №607/13468/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022.

У позові ОСОБА_1 , заперечуючи вчинення ним порушень Правил дорожнього руху, вказує на незаконність постанови поліцейського батальйону №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП Комара О.Ю. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, яку просить скасувати. Стверджує, що 27.09.2022 близько 13 год. 35 хв., керуючи автомобілем марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Микулинецькій, 124 у м.Тернопіль, на перехресті вулиць Микулинецька - Козацька розпочав рухна зелене миготливе світло. Ствердив, що жовтий сигнал світлофора увімкнувся вже в той момент, коли автомобіль знаходився безпосередньо на перехресті, оскільки у нього була відсутня можливість зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування, тому продовжив рух далі на жовте світло світлофора, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам пункту 8.11 ПДР. За наведеного, ОСОБА_1 вважає його притягнення до адміністративної відповідальності безпідставним.Посилаючись на положення ст.ст.7, 256, 280 КУпАП та ст.77 КАС України, висновки Постанови Верховного Суду у справі №552/5623/16-а від 31.06.2018, позивач ОСОБА_1 просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.10.2022, позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ та призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 14.10.2022.

14.10.2022 судовий розгляд даної справи було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача у судове засідання, який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи.

28.10.2022 представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. до суду подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому викладені заперечення щодо вимог позивача та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що ОСОБА_1 27.09.2022 о 13 год. 42 хв., керуючи транспортним засобом марки «Skoda Oсtavia», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя по вул.Микулинецька, 124 (вулиці Микулинецька - Козацька) у м.Тернопіль на сигнал світлофора, що забороняє рух (жовтий), чим порушив вимоги пункту 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За наведеного, на думку представника відповідача, поліцейський батальйону №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП Комар О.Ю. правомірно та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та виніс відповідну постанову серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022. В обґрунтування відзиву представник відповідача просила врахувати положення ч.2 ст.19 Конституції України, ст.222, 251 КУпАП, ст.23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», рішення ЄСПЛ та ст.ст.73, 162 КАС України. Також, на підтвердження наведених у відзиві доводів, представник відповідача долучила до відзиву диск з відеозаписом із нагрудної камери працівників поліції №474760.

В судовому засіданні 01.11.2022 ОСОБА_1 поданий ним позов підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив такий задовольнити повністю. Пояснив, що за викладених у складеній щодо нього постанові обставин, вимог пункту 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху не порушував, оскільки під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу він звернув увагу на сигнал світлофора, який був зелений миготливий, тобто відповідно до п.8.7.3(в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Ствердив, що жовтий сигнал увімкнувся, коли він проїжджав перехрестя, втім він не мав змоги зупинитися у місці, передбачену п.8.10 ПДР, оскільки це створило б небезпеку дорожньому руху для інших, а тому продовжив рух далі, у зв"язку з чим Правил дорожнього руху не порушував.

У судовому засіданні представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві та просила у позові ОСОБА_1 відмовити. Вважає, що з відеозапису, який долучено до відзиву, вбачається, що позивач в`їхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а тому вина позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, є доведеною.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частинами 1, 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 27.09.2022 поліцейським батальйону №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП Комарем О.Ю. прийнято постанову серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27.09.2022 о 13 год. 42 хв. в м.Тернопіль по вул.Микулинецька, 124, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Oсtavia», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог діючого законодавства, а тому просить її скасувати.

Представником відповідача на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху надано диск з відеозаписами, який приєднано до матеріалів справи.

Перевіряючи доводи позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Пунктом 8.7.3.«ґ» ПДР жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитись перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в інших випадках перед перехрещувальною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.8.11 ПДР, водіям у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора, або підняття регулювальником руки вгору, які не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, і за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Так, позивачем у справі не заперечується факт проїзду регульованого перехрестя на жовтий (заборонений) сигнал світлофора, що також підтверджується відеозаписом.

Разом з тим, позивач як в позовній заяві, так і в судовому засіданні вказав, що він рухаючись на жовтий сигнал світлофора на перехресті не міг зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування, згідно вимог ПДР, оскільки виїхав на перехрестя на дозволений зелений сигнал світлофора, але коли автомобіль уже проїхав стоп-лінію та перехрещувану проїзну частину - на світлофорі загорівся жовтий сигнал.

З дослідженого відеозапису встановлено, що позивач фактично проїхав перехрестя на жовте значення світлофору, але він не мав можливості здійснити зупинку автомобіля у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування та не створюючи перешкод для інших учасників руху, у зв`язку з чим його дії, враховуючи положення п. 8.11 ПДР, не можливо розцінювати як порушення вимог п. 8.7.3 «г» ПДР.

Із вказаного відеозапису також вбачається, що на перехресті у зустрічному до позивача напрямку з увімкненим сигналом повороту «ліворуч» знаходився транспортний засіб, водій якого мав намір здійснити виїзд на вказане перехрестя, що підтверджує доводи позивача про те, що він продовжив рух на перехресті на жовтий сигнал світлофора з метою уникнення створення перешкоди для руху іншим учаcникам дорожнього руху.

За наведеного, суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 не створив своїми діями перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху, тому з урахуванням дорожньої ситуації позивач забезпечив безпеку дорожнього руху, що є однією із умов продовження руху в разі ввімкнення жовтого сигналу, яка визначена п. 8.11 ПДР.

Отже, в даному випадку дії позивача відповідали вимогам п.8.11 ПДР .

Звернувши увагу на дану обставину, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.07.2019 по справі №751/4088/17. Згідно з даним рішенням ВС зробив висновок, що водій діяв згідно з нормами ПДР і повинен був продовжити рух, незалежно від сигналу світлофора на виїзді, щоб не створювати аварійну ситуацію. Також суд зазначає, що з урахуванням дорожньої обстановки, водій не зміг би зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією, не вдаючись до екстреного гальмування, тому водій продовжив рух далі на жовте світло світлофора, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам ПДР.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 продовжив рух транспортного засобу під час ввімкнення жовтого сигналу світлофора, оскільки у нього була відсутня можливість зупинити свій транспортний засіб без екстреного гальмування.

Посилання представника відповідача на те, що позивач в`їхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора є безпідставним, оскільки вказаним відеозаписом такі відомості не підтверджуються. Суд звертає увагу, що із відеозапису також не вбачається наявність чи відсутність стоп лінії біля світлофора на дорозі по якій рухався позивач і відповідно не можливо встановити навіть місцезнаходження автомобіля позивача відносно стоп лінії, а також момент коли на світлофорі ввімкнувся жовтий сигнал.

Отже, будь-яких спростувань наведених позивачем обставин про те, що за встановлених у оскаржуваній постанові обставин він розпочав рух на перехресті вулиць Микулинецька - Козацька на зелене миготливе світло, а жовтий сигнал увімкнувся вже в той момент, коли автомобіль позивача знаходився безпосередньо на перехресті, відповідач суду не надав.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

При цьому, суд враховує, що сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.04.2018 (справа №338/1/17).

З огляду на зазначене, суд приходить висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб, що визначений законами та Конституцією України та всупереч ст.77 КАС України не виконав обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного та враховуючи, що наявними в справі доказами не підтверджується порушення позивачем вимог пункту 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху, а також те, що пунктом 8.11 Правил дорожнього руху передбачено право водія, який в разі ввімкнення жовтого сигналу не може зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, що і було зроблено позивачем у даному випадку, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а отже постанова поліцейського батальйону №1 роти №3 УПП в Тернопільській області ДПП Комара О.Ю. підлягає скасуванню.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією №9283-2370-0111-6397 від 03.10.2022. Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 139, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.9, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №5947594 від 27.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції представник Кондрат Лілія Романівна (46003, м.Тернопіль, вул.Котляревського, буд.24, 46003).

Головуючий суддяІ. М. Царук