Справа № 260/3752/22
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року м. Ужгород№ 260/3752/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить: 1) Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №58 від 10.06.2022 про перерахунок розміру раніше призначеної пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №431/5148/16-а Постанови Старобільського районного суду Луганської області від 04.12.2017 у справі №431/2929/17, а також сплатити заборгованість по виплаті пенсії, яка утворилась з 01.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.06.2022 року позивачем отримано лист Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вих. № 0700-0305-8/21664 від 08.06.2022 року, в якому його повідомлено про те, що він не має права на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» під час роботи в органах прокуратури на прокурорських посадах і про те, що з 01.07.2022 року виплата пенсії здійснюватиметься в частині розміру пенсії, визначеному згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» позивачу за вислугою років призначено Управлінням Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №431/5148/16-а, а ці рішення суду набрали законної сили і їх копії долучені та зберігаються в матеріалах пенсійної справи в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, тому позивач вважає дії службових осіб відповідача в частині обмеження розміру виплати пенсії через те, що продовжує працювати в органах прокуратури незаконними, оскільки такі дії посадових осіб Пенсійного фонду України вже були предметом судового розгляду та визнані протиправними постановою Старобільського районного суду Луганської області від 04.12.2017 у справі №431/2929/17.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 на час звернення до суду та в подальшому останній продовжує працювати в органах прокуратури, що ним не заперечується, а отже його пенсія у відповідності до вимог чинного законодавства Головним управлінням виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» позивачу призначено та виплачувалася Управлінням Пенсійного фонд України в Старобільському районі Луганської області відповідно до судових рішень, які набрали законної сили і підлягають виконанню. Також зазначив, що оскаржене рішення прийняте без участі позивача, у зв`язку з чим, позивача позбавлено права на участь у процесі прийняття такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач як на час звернення до відповідача, так і на час подання позову працював в органах прокуратури.

Відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду 22 лютого 2017 року у справі № 431/5148/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2016 року у справі № 431/5148/16-а скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області від 08.07.2016 року № 5967/05. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 01.07.2016 року, зарахувавши строк навчання в Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 12.08.1995 року по 25.07.1999 року (3 роки 11 місяців 13 днів); проходження служби з 24.08.1999 року по 23.05.2003 року на посадах оперуповноваженого відділення Державної служби боротьби з економічною злочинністю Кам`янобрідського РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області та оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Луганського міського управління УМВС України в Луганській області (5 років 7 місяців 14 днів в пільговому обчисленні та роботу на прокурорсько-слідчих посадах з 25.05.2003 року по 31.07.2016 року (13 років 5 днів), виходячи із розрахунку 60 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарні місяці роботи, на підставі довідки № 18-437вих16 від 01.07.2016 року Прокуратури Луганської області.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі № 431/2929/17 визнано дії Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії без обмежень незаконними. Зобов`язано Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області сплатити ОСОБА_1 пенсію без обмежень в розмірі 11012,81 грн., щомісячно, а також заборгованість по виплаті цієї пенсії, що утворилась з 01.07.2016 року.

Вказані рішення суду виконувались територіальними органами Пенсійного фонду України в Луганській області та Закарпатській області (після зміни позивачем місця проживання та переведення виплати пенсії за новим місцем проживання).

В подальшому, 20.08.2020 року позивача було звільнено з органів прокуратури Закарпатської області.

28.08.2020 року позивач звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою № 5200 про перерахунок пенсії, до якої долучив довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) 18-173 внх.2020 від 20.08.2020 року, видану прокуратурою Закарпатської області. Так, у відповідності з даними, котрі зазначені в останній, ОСОБА_1 працював в прокуратурі Закарпатської області на посаді начальника відділу, заробітна плата станом на 20.08.2020р. за відповідною (прирівняною) посадою складає 47214,48 грн.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 28.08.2020р. та вищевказаної довідки 18-173 вих.2020 від 20.08.2020 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років (рішення №58 від 03.09.2020 року) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, з 28.08.2020р.

В подальшому листом від 30.11.2021 року ОСОБА_1 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про поновлення його на посаді в органах прокуратури Закарпатської області з 21.08.2020 року згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2635/20 від 20.04.2021 року.

У відповідь на вищезазначений лист, ОСОБА_1 . Головним управлінням було повідомлено про необхідність подання до сервісного центру управління заяви про працевлаштування (лист №0700-0211-8/50637 від 20.12.2021 року).

Одночасно, відповідачем проведено перевірку щодо працевлаштування, зокрема щодо дати прийняття на роботу та нарахування заробітної плати позивачу.

За результатом проведеної перевірки управлінням контрольно-перевірочної роботи, відділом перерахунків пенсій №1 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ОР № 58) у зв`язку із працевлаштуванням на посаду прокурора, та виплата пенсії здійснюється в частині розміру пенсії, визначеному згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.06.2022 року позивачем отримано лист Головною управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вих. № 0700-0305-8/21664 від 08.06.2022 року, в якому його повідомлено про те, що він не має права на отримання пенсії відповідно до Закони України «Про прокуратуру» під час роботи в органах прокуратури на прокурорських посадах і про те, що з 01.07.2022 року виплата пенсії здійснюватиметься в частині розміру пенсії, визначеному згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15 липня 2015 року визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХП (далі - Закон № 1789-ХІІ).

Згідно із частиною 13 вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХП у редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року).

Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.

В подальшому 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон № 1789-ХП, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

За частиною 12 статті 86 Закону № 1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 7-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Означеним Рішенням визначено, що положення частини 12 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнано неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 Рішення установлений такий прядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13 грудня 2019 року відновлена дія частини 12 статті 86 Закону № 1697-VІІ в редакції Закону, що була чинною з 15 липня 2015 року до 20 січня 2018 року, і певні категорії працівників органів прокуратури з 13 грудня 2019 року набули права на проведення перерахунку їх пенсій, призначених в порядку та умовах Закону № 1697-VII.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (застосовується з 01 січня 2017 року) розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнений пунктами 13-1 і 13-2 наступного змісту:

- « 13-1. З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю І та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково- технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Виплата працюючим пенсіонерам у період роботи на інших посадах пенсій, призначених на умовах Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», з 1 жовтня 2017 року поновлюється у розмірах, що були встановлені відповідними законами»;

- « 13-2. Максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 лютого 2016 року № 1774-VIII внесено зміни в частину 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та передбачено, що у період роботи з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, особам (крім інвалідів І та II групи, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисті»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

На час звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом норми пункту 13-1, пункту 13-2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», не скасовані та в установленому законом порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Отже зазначені норми підлягають застосуванню.

Крім того, абзацами четвертим та п`ятим частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що з 1 січня 2018 року пенсія, призначена відповідно до цієї статті, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також частиною 16 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачено, що з 1 січня 2016 року пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Як встановлено судом, 28.08.2020 року позивач звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою № 5200 про перерахунок пенсії, до якої долучив довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) 18-173 внх.2020 від 20.08.2020 року, видану прокуратурою Закарпатської області. Так, у відповідності з даними, котрі зазначені в останній, ОСОБА_1 працював в прокуратурі Закарпатської області на посаді начальника відділу, заробітна плата станом на 20.08.2020р. за відповідною (прирівняною) посадою складає 47214,48 грн.

Отже, на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.08.2020 р. та вищевказаної довідки 18-173 вих.2020 від 20.08.2020 року проведено перерахунок пенсії за вислугу років (рішення № 58 від 03.09.2022 року) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, з 28.08.2020 р.

Таким чином, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №431/5148/16-а, та постанова Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2017 року у справі № 431/2929/17 виконувались відповідачем до 28.08.2020 р., тобто до моменту звернення із заявою № 5200 про перерахунок пенсії. Відтак, виникли нові спірні правовідносини.

В подальшому, листом від 30.11.2021 року ОСОБА_1 повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про поновлення його на посаді начальника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Закарпатської області з 21.08.2020 року згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/2635/20 від 20.04.2021 року.

У відповідь на вищезазначений лист, ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність подання до сервісного центру управління заяви про працевлаштування (лист №0700-0211-8/50637 від 20.12.2021 року).

З 01.07.2022 року виплата пенсії здійснюється в частині розміру пенсії, визначеному згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Одночасно, управлінням проведено перевірку щодо працевлаштування, зокрема щодо дати прийняття на роботу та нарахування заробітної плати позивачу.

За результатом проведеної перевірки управлінням контрольно-перевірочної роботи, відділом перерахунків пенсій №1 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ОР № 58) у зв`язку із працевлаштуванням на посаду прокурора.

Таким чином, суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 на час звернення до суду та в подальшому продовжує працювати в органах прокуратури, що ним не заперечується, а отже його пенсія у відповідності до вимог чинного законодавства виплачується в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на поновлення отримання пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» позивач набуде лише після звільнення з органів прокуратури, що чітко встановлено абз. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 523/153/17 від 17 травня 2021 року, зазначивши, що частина п`ятнадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» пов`язує можливість відновлення виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру», лише з фактом звільнення з роботи з посади органів прокуратури.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених підстав та вказаних правових норм у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах своїх повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України у сфері гарантій пенсійного забезпечення працівників прокуратури, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька