Справа № 640/25187/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Вишняк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач, Офіс ГП) про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Кадрової комісії №4 від 19 грудня 2019 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації" та наказ Генерального прокурора України від 21 грудня 2019 року №2046ц про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо посягань на права інвесторів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України з 24 грудня 2019 року. Поновлено позивача в Офісі ГП на рівнозначній посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо посягань на права інвесторів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України з 24 грудня 2019 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 грудня 2019 року до дати фактичного поновлення на роботі. Рішення суду в частині поновлення на посаді та присудження виплати середньої заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

03 грудня 2020 року у справі видано виконавчі листи щодо частини рішення, яка підлягає негайному виконанню.

Водночас постановою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Прийнято у цій частині нову постанову, якою поновлено позивача з 26 грудня 2019 року на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо посягань на права інвесторів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України. Справу в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. У іншій частині судові рішення залишені без змін.

31 грудня 2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва, на підставі постанови Верховного Суду від 02 грудня 2021 року, видано у справі виконавчий лист в частині поновлення ОСОБА_1 з 26 грудня 2019 року на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо посягань на права інвесторів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України (далі - виконавчий лист від 31 грудня 2021 року).

12 лютого 2022 року відповідач звернувся до суду із заявою про визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із добровільним виконанням Офісом ГП рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 з 26 грудня 2019 року на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо посягань на права інвесторів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України.

Ухвалою місцевого суду від 03 серпня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено, оскільки поновлення позивача в Офісі ГП на рівнозначній посаді та поновлення на посаді, з якої його було незаконно звільнено, не є тотожними поняттями та не може бути розцінено, як добровільне виконання судового рішення, яке станом на 06 вересня 2021 року судом касаційної інстанції прийнято не було.

Не погоджуючись із ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову, якою заяву задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року виконано добровільно ще 06 вересня 2021 року, водночас видання нового наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді, на якій його вже поновлено та в подальшому звільнено у зв`язку з неуспішним проходженням у листопаді 2021 року атестації, створить умови для правової невизначеності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Колегія суддів звертає увагу, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка В.А. відкрито виконавче провадження ВП №68408748 з примусового виконання виконавчого листа від 31 грудня 2021 року. Водночас постановою державного виконавця від 17 лютого 2022 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ураховуючи зазначене, а також зважаючи на те, що за частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, колегія суддів доходить висновку про відсутність у цьому випадку порушеного інтересу відповідача та необхідності у визнанні спірного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, правові підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого листа від 31 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, відсутні, а тому, оскаржувана Офісом ГП ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року є законною та обґрунтованою.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька

Повний текст постанови складений 09 листопада 2022 року.