Справа № 755/2574/22
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2022-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/2574/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2022 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В,П., за участі секретаря судового засідання Гриценка О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавської Митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Полтавської Митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення митних правил. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0003/80600/22 від 03.02.2022 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 лютого 2022 року начальником Полтавської митниці Буяльським Сергієм Володимировичем була винесена Постанова в справі ро порушення митних правил №0003/80600/22 за ч.4 ст. 469 МК України відносно ОСОБА_1 . Згідно цієї Постанови громадянин ОСОБА_1 , яким було ввезено на територію України транспортний засіб, а саме «BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС, який перебував на митній території України в митному режимі-транзит, був переданий у володіння, користування або розпорядженні іншій особі, яка безпосередньо не переміщувала його у митний режим транзит, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.4, ст. 469 Митного кодексу України. Даною Постановою Полтавської митниці було накладене адміністративне стягнення на громадянина ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень). Вважає таке рішення безпідставним і таким, що не відповідає реальним обставинам справи.

Позивач вказує, що не передавав у володіння, користування або розпорядження зазначений транспортний засіб іншій особі. Також слід зазначить, що Протокол №0003/80600/22 про адміністративне правопорушення від 06 січня 2022 року був складений без присутності Позивача, що дає сумнів в його законності. Водночас відповідачем не було встановлено коли та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу. Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення громадянином ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

23 лютого 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Позивачем копію ухвали про відкриття провадження у справі було отримано, що підтверджується поштовими повідомленнями та витягом з реєстру поштової кореспонденції сформованого відділом загальної канцелярії Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано, що підтверджується поштовими повідомленнями та витягом з реєстру поштової кореспонденції сформованого відділом загальної канцелярії Дніпровського районного суду м. Києва.

23 червня 2022 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позов, відповідно до якого зазначається про те, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, що підтвердується доказами, долученими до відзиву, а ввезення автомобіля на митну територію України 19.09.2016 позивачем підтверджено даними, що містяться в електронній базі даних АСМО «Інспектор». Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України № 451 від 21.05.2012 року, наказу Держмитслужби України від 17.11.2005 року № 1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов`язання про транзит, визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах. З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що постанова є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а підстави для скасування постанови митниці - відсутні.

21.07.2022 позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому просив позов задовольнити, оскільки твердження відповідача про наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, в діях позивача, не підтверджені жодними доказами, зокрема відсутній документ, який підтверджує, що саме позивач передав автомобіль у користування особі, яка безпосередньо не ввозила транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, а також відповідачем не надано підтверджень вручення позивачу повідомлення про розгляд справи.

29 липня 2022 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, відповідно до яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у їх змісті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України Суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Віповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважен.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 27.08.2021 до відділу митного оформлення митного пості «Полтава» Полтавської митниці за митною декларацією типу ІМ 40 № АА № UA806020/2021/002030 громадянкою України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 ), на підставі Закону України від 15 квітня 2021 року № 1403-ІХ «Про внесення зміг до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформленні транспортних засобів, ввезених на митну територію України», поданий до митного оформлення транспортний засіб марки BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва.

За результатами перевірки встановлено, що згідно бази даних автоматизованої системі митного оформлення (далі АСМО) «Інспектор», та «Електронного журналу пасажирської пункту пропуску» АСМО «Інспектор», а також журналу обліку транспортних засобів «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдині автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, автомобіль марки BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва 19.09.2016 був ввезений гр. ОСОБА_1 в зоні діяльності Чернігівські митниці ДФС в митному режимі «транзит».

03 лютого 2022 року начальником Полтавської митниці Буяльським Сергієм Володимировичем була винесена Постанова в справі ро порушення митних правил №0003/80600/22 за ч.4 ст. 469 МК України відносно ОСОБА_1 . Згідно цієї Постанови громадянин ОСОБА_1 , яким було ввезено на територію України транспортний засіб, а саме «BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС, який перебував на митній території України в митному режимі-транзит, був переданий у володіння, користування або розпорядженні іншій особі, яка безпосередньо не переміщувала його у митний режим транзит, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.4, ст. 469 Митного кодексу України.

Даною Постановою Полтавської митниці було накладене адміністративне стягнення на громадянина ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень)

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст. 486 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок у правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 4 ст. 469 МК України передбачена відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, судом встановлено, що здійснюючи провадження у справі про порушення митних правил, начальником Полтавської митниці Буяльським Сергієм Володимировичем відповідно до ст. 495 МК України в якості доказів, серед іншого, було взято до уваги інформацію наявну в базі даних АСМО «Інспектор», тобто інформацію яка вказувала на те, що автомобіль «BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва був ввезений на митну територію України 19 вересня 2016 року ОСОБА_1 , в зоні діяльності Чернігівські митниці ДФС в митному режимі «транзит».

Отже, суд приходить до висновку, що позивач, який 19 вересня 2016 року ввіз на митну територію України транспортний засіб «BMW 523», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , країна реєстрації: Литва, вчинив дії пов`язані із передачею транспортного засобу у володіння іншої особи, а саме громадянина ОСОБА_2 , тобто позивачем вчинено дії, що суперечать вимогам частини 5 ст. 380 МК України, у зв`язку із чим начальником Полтавської митниці Буяльським Сергієм Володимировичем його було притягнуто до відповідальності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України.

Керуючись ст. ст. 6-11, 14, 77, 139, 217, 241-246, 255, 293, 295, 371КАС України, ст. ст. 112, 380, 469, 526, 531 МК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Полтавської Митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення митних правил - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Шостим апеляційним адміністративним судом.

Повний текст постанови суду складено 08 вересня 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Полтавська Митниця Державної митної служби України (ЄДРПОУ 394210, адреса: 36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 28).

Суддя