Справа № 420/14757/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Міністерства юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Міністерства юстиції України, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

визнати бездіяльності Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виключення інформації про боржника ОСОБА_2 з єдиного реєстру боржників протиправною;

зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешти з майна ОСОБА_2 та виключити інформацію з єдиного реєстру боржників щодо фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо наступних арештів:

№ 8609899 від 03.04.2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН № 365495 від 20.02.2009 року ВДВС Котовського МРУЮ;

№ 9334699 від 10.12.2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН № 355601 від 07.12.2009 року ВДВС Котовського МРУЮ;

№ 10317622 від 04.10.2010 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника б/н від 15.09.2010 року Котовського МРУЮ у зв`язку із відсутності архівних справ витяги з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що вона є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка, позивачка разом із сином подали до нотаріальної контори заяви про вступ у спадщину. Під час оформлення спадщини позивачці стало відомо про наявність арештів майна ОСОБА_2 . Наявність зазначених відомостей про боржника ОСОБА_2 перешкоджає позивачці прийняттю спадщини та в подальшому може призвести до негативних наслідків для позивачки у вигляді скасування будь-яких правочинів щодо спадкового майна.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням особливостей встановлених ст. ст.268-272, 287 КАС України та призначено справу до судового розгляду на 11.11.2022 року.

09.11.2022 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що у відділі на виконанні щодо боржника ОСОБА_2 перебували виконавчі документи: - виконавчий лист № 2-1854 від 11.12.2009 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 10989,04 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавчий лист № 2-1519 від 08.02.2011 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси (борг у розмірі 244868,53 грн. на користь ПАТ «Експрес Банк»); - виконавчий лист № 2-1874 від 19.10.2010 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 252077,93 грн. на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк»); - виконавчий лист № 2-660 від 13.05.2012 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 183328,51 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавчий напис № 191 від 30.01.2009 року, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (борг у розмірі 369586,07 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та які були завершені 14.09.2012 року державним виконавцем на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також, на примусовому виконанні знаходилася ухвала від 08.09.2010 року Котовського міськрайонного суду Одеської області про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Сторони до судового засідання не з`явилися, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, у зв`язку із чим питання про закриття провадження у справі розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 9 ст. 205 КАС України.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Суд встановив, що на виконанні в Подільському відділі ДВС у Подільському районі Одеської області щодо боржника ОСОБА_2 перебували виконавчі документи: - виконавчий лист № 2-1854 від 11.12.2009 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 10989,04 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавчий лист № 2-1519 від 08.02.2011 року, виданий Приморським районним судом м. Одеси (борг у розмірі 244868,53 грн. на користь ПАТ «Експрес Банк»); - виконавчий лист № 2-1874 від 19.10.2010 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 252077,93 грн. на користь ПАТ «Індустріально-експортний банк»); - виконавчий лист № 2-660 від 13.05.2012 року, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області (борг у розмірі 183328,51 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»); - виконавчий напис № 191 від 30.01.2009 року, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (борг у розмірі 369586,07 грн. на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та які були завершені 14.09.2012 року державним виконавцем на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також, на примусовому виконанні знаходилася ухвала від 08.09.2010 року Котовського міськрайонного суду Одеської області про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.09.2012 року (актовий запис № 410), місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

З огляду на лист Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі від 27.12.2018 року № 1028/02-14/C, ОСОБА_1 вступила у прийняття спадщини згідно ст.1268 ЦК України щодо майна померлого ОСОБА_2 .

Проте, згідно з листом Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.10.2022 року № 21094/21-21-32/7, за ОСОБА_2 зареєстровані такі обтяження: № 8609899 від 03.04.2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН № 365495 від 20.02.2009 року ВДВС Котовського МРУЮ; № 9334699 від 10.12.2009 року згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АН № 355601 від 07.12.2009 року ВДВС Котовського МРУЮ; № 10317622 від 04.10.2010 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника б/н від 15.09.2010 року Котовського МРУЮ.

Правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ відповідно до процесуального законодавства України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб`єктами відносно їх прав та обов`язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Позивачка в позовній заяві зазначає, що наявність відомостей про арешт майна боржника ОСОБА_2 перешкоджає їй у прийнятті спадщини та в подальшому може призвести до негативних наслідків під час здійснення правочинів щодо спадкового майна.

Таким чином, спір, що виник між сторонами, є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду є вимоги про захист права власності на спадкове майно.

Згідно частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, норма вказаної статті передбачає наявність відкритого виконавчого провадження щодо позивача.

Разом з тим, з огляду на лист Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.10.2022 року № 21094/21-21-32/7, виконавчі провадження, в яких накладено арешт на майно ОСОБА_2 , знищені.

З огляду на відсутність виконавчого провадження щодо ОСОБА_2 , вказаний спір не може бути розглянутий відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

За вказаних обставин позов не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 2 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Предметом позову є цивільно-правовий спір, пов`язаний із захистом права розпорядження майном, належним померлому чоловікові позивачки на праві власності, відтак вказаний спір має розглядатися місцевим загальним судом за місцезнаходженням майна або основної його частини, за правилами цивільного судочинства.

Частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до п.5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до абз. 6, абз. 7 п.5 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету (абз.1 п.10 Розділу І «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 судового збору у розмірі 2977,20 грн., сплачених нею на підставі фіскального чека № від 13.10.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах адміністративної справи № 420/14757/22, за подання зазначеного позову, у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.238, ст.ст. 248, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначеної справи підлягає в порядку цивільного судочинства.

Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеській області (, місцезнаходження: м.Одеса, вул. Черняховського, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 2977,20 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень двадцять копійок), сплачений згідно з фіскальним чеком № від 13.10.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах адміністративної справи № 420/14757/22.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (підписання) до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтею 283-1, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний судом 11 листопада 2022 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.