Справа № 758/8384/22
Суддя: Якимець О. І.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/8384/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Крікорової Е.К.,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача-1 - Городецького О.С.,

представника відповідача-2 - Лисенко В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Городецького О.С., Головного управління національної поліції у місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Городецького О.С. (далі - відповідач-1), Головного управління національної поліції у місті Києві (далі - відповідач-2), у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 011117 від 02.07.2022, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та стягнути 10 000,00 грн моральної шкоди.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначає, що 07.09.2022 року в мобільному застосунку «Дія» позивач отримав повідомлення про те, що відносно нього 07.09.2022 року відкрите виконавче провадження №6969328 про стягнення штрафу у розмірі 6 800,00 грн та виконавчого збору у розмірі 680,00 грн, стягувач - Подільське управління поліції. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.09.2022 виконавчим документом є постанова Подільського управління поліції Національної поліції у місті Києві ГАБІ № 011117 від 02.07.2022. 12 вересня 2022 року позивач звернувся до Подільського управління поліції з заявою про надання копії матеріалів та постанови ГАБІ №011117 від 02.07.2022, у зв`язку з тим, що він таку постанову не отримав. Однак жодної інформації з цього питання відповідач не надав, матеріали на ознайомлення не представив. 14 вересня 2022 року позивач звернувся до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про надання на ознайомлення матеріалів виконавчого провадження. А тому звертає увагу, що саме 14.09.2022 позивач ознайомився із змістом оскаржуваної постанови та змістом правопорушення. Копію такої постанови він від поліцейського у день винесення не отримував, категорично заперечує, що підпис у постанові належить позивачу. Щодо обставин події зазначає, що 02 липня 2022 року, у зв`язку з протиправною поведінкою матері він дійсно викликав поліцію, зробив це з метою захисту свого життя та здоров`я, і такі дії були обумовлені тим, що його матір кидалася на нього та намагалася вдарити. Позивач проживає з матір`ю ОСОБА_2 , зазначає, що вона зловживає спиртними напоями та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Виклик поліції позивачем обумовлено протиправними діями відносно нього з боку члена його сім`ї і даний факт працівниками поліції не спростовано жодним доказом. Працівниками поліції не було відібрано пояснень від сусідів заявника, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Представники поліції не дотрималися вимог Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерством внутрішніх справ України від 13.03.2019 року № 369/180, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2019 року за № 333/33304. Крім того, зазначає, що позивачу завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданням, викликаних незаконними, протиправними діями відповідачів. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 000, 00 грн.

Представником Головного управління національної поліції у місті Києві подано відзив, який містить заперечення на позов. Зазначає, що позивач, користуючись фактом того, що ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, маючи намір ввести за рахунок цього працівників поліції в оману, здійснив завідомо неправдивий виклик служби «102». Перед приїздом за вказаною адресою позивач застосував до ОСОБА_2 газовий балончик, про що позивач не вказує, зокрема за цим фактом ОСОБА_2 також викликала службу «102». 02 липня 2022 року під час виїзду працівниками поліції Подільського УП ГУНП у місті Києві неупереджено та об`єктивно за участю позивача була розглянута дана адміністративна справа, а тому останній з вказаної дати був обізнаний про прийняту ДОП Подільського управління поліції Головного управління у м. Києві старшим лейтенантом поліції Олександром Городецьким постанову. До постанови долучено пояснення позивача, у яких зазначено, що: «Я хочу повідомити, що 02.07.2022 року близько 00:30 год. я викликав поліцію за своїм місцем мешкання оскільки бажав, щоб поліція забрала, а саме допомогла забрати телефон в моєї матері, який належав її матері, де зберігалися мої фото, свою вину з приводу неправдивого виклику визнав». Крім того, цей виклик був здійснений у комендантську годину, тобто замість патрулювання з метою захисту суверенітету та цілісності України, працівники поліції виїхали до позивача за його завідомо неправдивим викликом.

Ухвалою суду від 30.09.2022 у справі №758/8384/22 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Городецького Олександра, Головного управління національної поліції у місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.10.2022 позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити повністю. Зазначила, що позивач пояснення від 02.07.2022 не підписував, такі пояснення були складені поліцейським зі слів позивача, однак позивач такі пояснення не підписував особисто, а підпис було зроблено іншою невідомою особою. Позивач дійсно здійснював виклик працівників поліції 02 липня 2022 року, що було обумовлено неправомірними діями його матері стосовно нього, однак поліцейські пояснень ні від матері, ні від сусідів не відбирали, натомість просто склали постанову на позивача по справі про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Відповідач-1 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що працівники поліції прибули за викликом позивача, роз`яснили йому права, відібрали у нього пояснення, пояснення складено працівником поліції зі слів позивача, інших пояснень від сусідів чи матері позивача вони не відбирали, роз`яснили позивачу, що на нього буде складено постанову за ч. 1 ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у поданому суду відзиві на позов, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було з`ясовано у судовому засіданні, 02 липня 2022 року за номером телефону «102» позивач викликав працівників поліції за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . Прибувши на виклик працівником Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві Городецьким О.С. винесено постанову серії ГАБІ № 011117 від 02.07.2022 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн, у зв`язку із тим, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене статтею 183 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно позивача працівником Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення від 02.07.2022 серії ГАБІ № 011117, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн, у зв`язку із тим, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, настає лише в разі завідомо неправдивого виклику поліції. Тобто, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію поліції, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

З матеріалів справи убачається, що 02 липня 2022 року позивачем здійснено виклик патрульної поліції за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . Причиною виклику, згідно з відібраних працівником поліції пояснень у позивача, була, на його думку, неправомірна поведінка його матері - ОСОБА_2 . Зокрема, згідно таких пояснень складених працівником поліції зі слів позивача зазначено: «Я хочу повідомити, що 02.07.2022 року близько 00:30 год. я викликав поліцію за своїм місцем мешкання оскільки бажав, щоб поліція забрала, а саме допомогла забрати телефон в моєї матері, який належав її матері, де зберігалися мої фото».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували твердження позивача та свідчили про відсутність протиправних дій з боку матері ОСОБА_2 .

У судовому засіданні судом було з`ясовано, що працівниками поліції не були відібрані пояснення ні від сусідів заявника, ні від членів сім`ї, що мешкають разом з ним за зазначеною вище адресою.

Разом з тим, між позивачем та його матір`ю за місцем спільного проживання виникають сварки, в тому числі така сварка була і на момент виклику працівників поліції, що не заперечувалося учасниками справи під час розгляду справи, та підтверджено працівником поліції відповідачем-1 під час судового засідання.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач повинен був з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладається тягар доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки відповідачем не було вжито належних заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення, а в діях позивача не вбачається умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки такий виклик, як з`ясувалося судом під час розгляду справи, був здійснений з метою попередження вчинення можливих неправомірних дій відносно позивача, а у судовому засіданні заперечувався факт надання та підписання позивачем долучених до протоколу письмових пояснень, отже не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а тому прийнята відповідачем постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 011117 від 02.07.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цієї ж підстави справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення наявності в діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, то суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Аналогічну позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 19.09.2018 по справі №815/7401/16.

Таким чином для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Кожна із цих складових є обов`язковою умовою для відшкодування завданої шкоди. При цьому, враховуючи специфіку адміністративних правовідносин, відповідно до 1173 ЦК вина органу державної влади як обов`язкова підстава відповідальності виключається.

У цій сраві суд зазначає, що позивачем не визначено, якими доказами підтверджується завдання йому моральної шкоди, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань, наявності втрат немайнового характеру, а також не доведено, з чого він виходив при зазначенні її розміру, а тому суд дійшов висновку, що дана вимога позивача є необґрунтованою.

Щодо клопотання представника Головного управління національної поліції у місті Києві про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, у такому клопотанні суд відмовляє, оскільки оскаржувана постанова була отримана позивачем 14 вересня 2022 року, а позов подано до суду - 23.09.2022, а тому з урахуванням клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд визнає причини пропуску поважними, а відтак такий підлягає поновленню.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1736, 30 грн, що підтверджується квитанцією №2740-1431-4144-4659 від 21.09.2022 на суму 992,40 грн та квитанцією №1270-8333-0735-0941 від 21.09.2022 на суму 744, 30 грн, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідно до приписів ст. 139 КАС.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ДОП Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Гродецького О.С., Головного управління національної поліції у місті Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 011117 від 02.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

У позовній вимозі про стягнення моральної шкоди - відмовити

Стягнути з Головного управління національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигувань суб`єкта владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1736 (одна тисяча сімсот тридцять шість) гривень 30 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 листопада 2022 року.

Суддя О. І. Якимець