Справа № 640/21215/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Файдюка В.В.

Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, третя особа: Міністерство оборони України, Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Генерального прокурора Рябошапки Руслана Георгійовича, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 27 вересня 2019 року №1013ц про звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, виключення зі списиків особового складу Генеральної прокуратури України та направлення у розпорядження Міністерства оборони України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби; зобов`язати Генерального прокурора поновити ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді, яку він обіймав 27 вересня 2019 року; зобов`язати Генерального прокурора прийняти рішення про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з Держави України на користь ОСОБА_1 встановлену під час судового розгляду розмір відшкодування у грошовій формі в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка завдання незаконними діями органів державної влади в особі Генеральної прокуратури України та судові витрати; призначити судово-психіатричну експертизу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 27 вересня 2019 року №1013ц про звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 з посади начальника відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, виключення зі списиків особового складу Генеральної прокуратури України та направлення у розпорядження Міністерства оборони України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України;

- стягнуто з Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1 057 113 (один мільйон п`ятдесят сім тисяч сто тринадцять) грн 72 коп.;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, ) моральну шкоду 486 000 (чотириста вісімдесят шість тисяч) грн 00 коп.;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з кадрами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України звернути до негайного виконання;

- рішення в частині стягнення з Офісу Генерального прокурора (01011, місто Київ, вулиця Різницька, будинок 13/15, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, що становить 44 829 (сорок чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн 72 коп. звернути до негайного виконання.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора - задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року - скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовлено повністю.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, в якій останній, просив роз`яснити її, а саме:

- чи висновується із названої постанови, що суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин частину першу статті 52 Закону України «Про прокуратуру», на яку відсутнє посилання в оскаржуваному наказі?

- чи висновується із названої постанови, що суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин абзац другий частині першої 52 Закону України «Про прокуратуру» у редакції чинній до набрання чинності Законом №113-ІХ? Примітка: мається на увазі така норма: «Військовослужбовці військової прокуратури можуть бути звільнені з військової служби відповідно до законодавства, що регулює порядок її проходження, а також у зв`язку з переведенням на інші посади в органи прокуратури України або за власним бажанням».

- чи висновується із названої постанови, що суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин пункт 9 частини першої 52 Закону України «Про прокуратуру», який визначає таку підставу звільнення, як «ліквідація чи реорганізація органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури»?

- чи висновується із названої постанови, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Позивач був звільнений з посади з підстави «ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури»?

- чи висновується з наведеної цитати, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуваним наказом Позивач був звільнений з військової служби?

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені.

Позивачем подано клопотання про розгляд заяви без його участі.

За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 254 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву та матеріали справи, заслухавши головуючого суддю, колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В заяві про роз`яснення постанови позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував до спірних правовідносин частину першу статті 52 Закону України «Про прокуратуру».

Так, частиною 1 статтею 52 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла станом на 25 вересня 2019 року) прокурор може бути звільнений з посади в разі неможливості виконувати свої повноваження за станом здоров`я за наявності медичного висновку, який надається медичною комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, або за рішенням суду, яке набрало законної сили, про визнання прокурора обмежено дієздатним чи недієздатним.

Аналіз змісту постанови суду апеляційної інстанції свідчить, що скасовуючи рішення першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що рішенням суду по справі №640/20537/19 встановлено правомірність відкликання позивача з Генеральної прокуратури України.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, суд керувався статтею 9, частиною 2 статті 51 Закону України "Про прокуратуру", пунктом 154 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави вважати, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, а роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є остаточним, підлягає виконанню, але є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння і виконання яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не вирішуючи питань, які не були предметом судового розгляду.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 800/203/17 зазначила наступне: "Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення".

З огляду на зазначене, ч. 1 ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Так, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що мотиви, які заявник наводить у своїй заяві, по суті полягають у його незгоді з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року, якою скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог, зокрема з мотивацією останньої. Разом з тим, в мотивувальній частині вказаної постанови чітко та зрозуміло викладено зміст такого судового рішення, постанова викладена з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства.

Зважаючи на встановлені обставини, підстави, з якими закон пов`язує необхідність роз`яснення судового рішення, відсутні.

Отже, судове рішення є зрозумілим і не викликає можливості подвійного його тлумачення, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 248, 254, 321, 325, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: В.В. Файдюк

І.В. Федотов