Справа № 160/10015/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2022-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
12.07.2022 до Дніпропетровського адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В означеній ухвалі суд встановив відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, додатково попередивши, що у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області станом на 19.09.2022 не надано до суду відзиву на позовну заяву, як і заперечень або пояснень, враховуючи, що ухвалу суду від 18.07.2022 останній отримав 21.07.2022 та зареєстрував за реєстраційним №4365/7, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням, надісланим засобами електронного зв`язку.
Згідно із ч. 4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.02.2022 виповнилось повних 45 років.
01.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Суд також встановив, що у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 10.06.1996 містяться наступні записи:
- запис №1: 10.06.1996 прийнята в ПКФ «Тріада СКВ» на посаду продавця дрібного роздрібу (наказ №53 від 10.061996);
- запис №2: 03.09.1996 звільнена згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №75 від 30.09.1996);
- запис №3: 01.10.1999 призначена на посаду машиніста по пранню білизни в школу-інтернат №2 (наказ №425 від 01.10.1999);
- запис №4: 12.11.2001 переведена на посаду вихователя (наказ №532 від 12.11.2001);
- запис №5: 02.09.2002 переведена на посаду машиніста по пранню білизни (наказ №81 пар. 14 від 30.08.2002);
- запис №6: 21.11.2002 переведена на посаду вихователя (наказ №107 пар. 5 від 20.11.2002);
- запис №7: 17.05.2004 звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ №66 пар. 1 від 17.05.2004);
- запис №8: 01.10.2004 прийнята на посаду дефектолога в ДНЗ №77 (наказ №109 від 01.10.2004);
- запис №9: 28.02.2005 звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (наказ №24 від 28.02.2005);
- запис №10: 18.08.2009 прийнята на шахту імені Леніна ВАТ «Кривбасзалізрудком» на дільницю №21 прибиральником службових приміщень (наказ №1192-к від 18.08.2009);
- запис №11: Відкрите акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (ВАТ «Кривбасзалізрудком» перейменоване з 04.04.2011 в Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (ПАТ «Кривбасзалізрудком») згідно наказу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» від 04.04.2011 №326;
- запис №12: 19.09.2011 переведена машиністом підіймальної машини на дільницю ГКР №5 проходки ш. Гвардійська шахтобудівельного управління з повним робочим днем в надземних умовах (наказ №1853-к від 19.09.2011);
- запис №13: за результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (наказ №1240 від 07.12.2010);
- запис №14: за результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (наказ №2711 від 07.12.2015);
- запис №15: за результатами планової атестації робочих місць по даній професії підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (наказ №5003 від 07.12.2020);
- запис №16: згідно рішення Загальних зборів Публічного акціонерного товариства «Криворізького залізорудний комбінат» від 28.05.2021 змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Криворізького залізорудний комбінат» на Акціонерне товариство «Криворізького залізорудний комбінат».
На підтвердження стажу позивач також надав диплом серії НОМЕР_3 , виданий 09.06.1994 професійно-технічним училищем №7 м. Кривого Рогу, диплом серії НОМЕР_4 , виданий 30.06.1995 професійно-технічним училищем №39 м. Кривого Рогу, свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 .
Крім того, на підтвердження стажу позивачем надано:
- довідку №953 від 31.10.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, про те, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в АТ «Кривбасзалізрудком», згідно якої позивач з 19.09.2011 по 02.08.2016 працювала машиністом підіймальних машин, а з 03.08.2016 по теперішній час продовжує працювати машиністом підіймальних машин на підземних роботах по видобутку руди, що передбачено Списком №1;
- наказ від 07.12.2010 №1240 ПАТ «Кривбасзалізрудком» про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення згідно результатів атестації робочих місць;
- наказ від 07.12.2015 №2711 ПАТ «Кривбасзалізрудком» про результати атестації робочих місць за умовами праці;
- наказ від 07.12.2020 №5003 ПАТ «Кривбасзалізрудком» про результати атестації робочих місць за умовами праці.
Отже, спір між сторонами виник з підстав протиправності дій та рішення пенсійного органу про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в чинній редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
- чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
- жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд робить висновок, що вони явно суперечать одне одному.
Законом України №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон №213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням №1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону №1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом №213-VIII.
У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні Конституційного Суду України).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-ІV з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий у 50 років.
Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).
Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20.
Тому, рішення щодо відмови пенсійного органу в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, яка на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла 45 років, має страховий стаж страховий стаж 21 рік 1 місяць 11 днів, , у тому числі на пільгових умовах за Списком №1 10 років 12 днів, з посиланням на недосягнення нею пенсійного віку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправним.
А тому, враховуючи викладене, суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/3611/20.
Таким чином, рішення відповідача-1 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на недосягнення нею необхідного пенсійного віку є протиправним.
Разом з тим, суд зазначає, що пенсійне забезпечення шахтарів та членів їх сімей здійснюється відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 №345-VI передбачено підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Дія цього Закону поширюється на: шахтарів які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди; працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день; працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та членів їх сімей.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до стажу роботи, що дає право на призначення такої пенсії, зараховується час проходження строкової військової служби, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.
Час навчання за спеціальністю в професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови, якщо протягом 3 місяців після закінчення навчання особа працевлаштувалася за набутою професією.
У будь-якому випадку час навчання у професійно-технічному навчальному закладі та час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Отже, суд зазначає, що є особливості обчислення пенсій шахтарям.
Згідно із абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Якщо розмір пенсії шахтаря, визначений з урахуванням норм Закону, не досягає трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, йому здійснюється доплата до зазначеного мінімального розміру.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №640/4469/17.
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що пільговий стаж позивача за списком № 1 складає 10 років 12 днів.
Таким чином, суд зазначає, що при визначенні права та нарахування пенсії позивачу, відповідач повинен врахувати положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №1, суд зазначає наступне.
В рамках адміністративного судочинства:
- дії певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
- бездіяльність певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
- рішення нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
З аналізу наведеного вбачається, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.
Так питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Водночас, статтею 5 КАС України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 01.02.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Разом з тим, суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 задоволенню не підлягають, оскільки така пенсія ще не призначена позивачеві, а отже вимоги заявлені на майбутнє та є передчасними.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В силу вимог частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі, пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 248,10 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 242-246, 250, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 01.02.2022 та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ідентифікаційний код 21295057) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн. 10 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 19.09.2022.

Суддя О.В. Царікова