Справа № 120/18404/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/18404/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

09 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправним та скасувати податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №0-0202 від 19.05.2020 та №0-0202 від 17.03.2021.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкові-повідомлення рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №0-0202 від 19.05.2020 та №0-0202 від 17.03.2021.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що об`єкт оподаткування складається з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості. Проте податковий орган безпідставно включив до бази оподаткування загальну площу житлового будинку належного позивачеві, в той час як житлова площа будинку є меншою за граничні розміри визначені вказаними вище нормами ПК України.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивачу належить житловий будинок, який розташованих за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1009,8 м2, а тому, Головним управління ПФУ у Вінницькій області винесено податкові-повідомлення рішення №0-0202 від 19.05.2020 та №0-0202 від 17.03.2021.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/3491/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №120/3491/19-а адміністративний позов задоволено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини встановлені рішенням суду від 27.11.2019 у справі №120/3491/19-а не доказуються при розгляду даної справи.

Судом у адміністративний справі №120/3491/19-а встановлено, що згідно рішення Бершадської міської ради від 22.12.2011 №98 оформлено право приватної власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, розташований в АДРЕСА_1 цілому житловий будинок з вбудованим магазином, загальною площею 1009,8 кв. м., житловою площею 87,5 кв. м., торговою площею 462,2 кв. м.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2012, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1009,8 кв. м., з вбудованим магазином торговою площею 462,2 кв. м. Загальна площа якого 1009,8 кв. м., житлова площа 87,5 кв. м.

Рішенням Бершадської міської ради 20 сесії 7 скликання від 14.07.2017 №206 встановлено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на території Бершадської міської ради на 2018 рік.

19.04.2019 ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0-0202, яким ОСОБА_1 згідно з п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до п.п. 266.7 п.266.7 ст.266 визначено суму зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2018 рік у розмірі 32518,97 грн.

Не погоджуючись з таким податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №120/3491/19-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 19.04.2019 №0-0202.

19.05.2020 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0-0202, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, у розмірі 33427,79 грн.

17.03.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення №0-0202, яким нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, у розмірі 34538,57 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп."а" 14.1.129.1 п. 14.1 ст. 14 ПК України до будівель, що віднесені до житлового фонду входять житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості.

Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Відповідно до пп. 14.1.129-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості є будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; х) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 та пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Положенням п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України зазначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК).

При цьому, п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України вказано, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Підпунктом 266.7.11 п.266.7 ст 266 ПК України визначено, що за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Відповідно до розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 та 2020 роки, сума податку у розмірі 33427,79 грн. за 2019 рік та 34538,57 грн. за 2020 рік розрахована виходячи із загальної площі житлового будинку 1009,80 кв. м.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2012, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1009,8 кв. м., з вбудованим магазином, торговою площею 462,2 кв. м. Загальна площа якого 1009,8 кв. м., житлова площа 87,5 кв. м.

Отже судом першої інстанції вірно враховано, що об`єкт оподаткування складається з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Разом з тим, частина нерухомості належної позивачу на праві приватної власності, а саме приміщення житлового фонду (житлового будинку) мають площу 87,5 кв. м., в той час як згідно норм ст.266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Таким чином, податковий орган безпідставно включив до бази оподаткування загальну площу житлового будинку належного позивачеві, в той час як житлова площа будинку є меншою за граничні розміри визначені вказаними вище нормами ПК України.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові-повідомлення рішення №0-0202 від 19.05.2020 та №0-0202 від 17.03.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.