Справа № 120/4334/22
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2022-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

11 листопада 2022 р. Справа №120/4334/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Хмельницький)

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з вимогами про скасування постанови державного виконавця від 25.05.2022 про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без повідомлення учасників справи.

22.06.2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження ВП№67938324 з виконання виконавчого листа №120/59/21-а, виданого 23.11.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 11.03.2020 за №18/79, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Державним виконавцем 17.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження.

У відповідь, боржником надано лист №0200-0802-5/88224 від 28.12.2021, в якому повідомляється, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії стягувана. Сума заборгованості у розмірі 53011,79 грн буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету України.

28.04.2022 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця, відповідно до якої, боржника зобов`язано в строк до 05.05.2022 в повному обсязі виконати рішення суду.

Станом на 09.05.2022 відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на вимогу державного виконавця до відділу примусового виконання рішень не надходило.

Ухвалою суду від 28.06.2022 у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи - відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 01.12.2020 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру", з урахуванням довідки прокуратури Вінницької області від 11.03.2020 року за №18/79 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій.

Рішенням за №66 від 02.12.2020, Відповідач відмовив у перерахунку пенсії Позивача, посилаючись на те, що надана довідка видана на підставі нормативних документів про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури до 13.12.2019 року, тоді як після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 року будь-яких нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалось.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду справі №120/59/21-а від 15.04.2021 Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №66 від 02.12.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням довідки прокуратури Вінницької області від 11.03.2020 №18/79 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 13.12.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 11.03.2020 №18/79, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У решті позовних вимог відмовлено.

23.11.2021 Вінницьким окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист №120/59/21-а.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання Паламарчука В.В. від 17.12.2021 відкрито виконавче провадження №67938324 щодо виконання виконавчого листа у справі №120/59/21-а від 23.11.2021 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління з 13.12.2019 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 11.03.2020 №18/79, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Надано строк 10 робочих днів для надання відповіді та документального підтвердження виконання рішення суду.

Листом Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 28.12.2021 №0200-0802-5/88224 повідомлено головного державного виконавця, що рішення Вінницькою окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №120/59/21-а добровільно виконано до відкриття виконавчого провадження. Стягувачу проведено перерахунок пенсії, і сума заборгованості становить 53011,79 грн. Одночасно повідомлено, що заборгованість включена до реєстру рішень суду та буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України. Власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Не погоджуючись з таким виконанням, головним державним виконавцем, винесено постанову про накладення штрафу від 09.05.2022 у розмірі 5100, яка оскаржена Головним управлінням у встановленому порядку до Вінницького окружного адміністративного суду.

Надалі, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчук В. В. виніс постанову про накладення штрафу від 24.05.2022 в розмірі 10200 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч.6 ст.26 Закону №1404 - VIII).

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 25.05.2021 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII із мотивів повторного невиконання судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Окрім того, в силу статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються органами Пенсійного фонду України і виплачуються в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Власні кошти Пенсійний фонд не включає до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Статтею 73 вищезазначеного Закону також встановлено вичерпний перелік підстав для використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим Законом.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, фінансування та виплата пенсій здійснюється за рахунок коштів Фонду виділених з Держаного бюджету України та за наявності відповідного бюджетного призначення.

У свою чергу, частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII чітко визначено, що постанова про накладення штрафу виноситься у разі невиконання рішення саме без поважних причин.

Відтак, невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів в сумі 210720,66 грн. у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів з державного бюджету на ці виплати не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Подібна правова позиція неодноразово була висвітлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 року по справі № 21-1044а15, від 20.10.2015 року у справі № 21-2630а15, від 02.02.2016 року у справі N 21-5118а15, від 22.11.2016 року у справі № 21-1907а16, постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 року у справі № 814/2655/14, від 22.04.2021 у справі № 1440/2242/18.

Таким чином, суд робить висновок, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.03.2021 у справі №120/59/21-а, не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з поважних причин, а тому, відсутні підстави для застосування до позивача штрафу згідно із частиною першою статті 75 Закону 1404-VIII.

Таким чином, перевіривши основні доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує з урахуванням ч. 1 ст. 139 КАС України, у відповідності до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивач є органом державної влади, тобто суб`єктом владних повноважень, що не дає правових підстав для відшкодування позивачу судових витрат на сплату судового збору, навіть якщо позов буде задоволено.

Проте суд з вказаними доводами не погоджується та зазначає, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень виступає саме орган ДВС, посадовою особою якого (державним виконавцем) щодо позивача прийнято індивідуальний акт (рішення) при здійсненні владно-управлінських функцій.

Водночас сам по собі статус позивача як органу державної виконавчої влади автоматично не свідчить про наявність у нього в межах спірних правовідносин статусу суб`єкта владних повноважень в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що у спорі який розглядається позивач вважаться учасником виконавчого провадження (юридичною особою), який звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів як боржника у виконавчому провадженні у зв`язку з прийняттям державною виконавчою службою (суб`єктом владних повноважень) щодо нього індивідуального рішення (акта).

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука В.В. про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню ВП№ 67938324 від 24.05.2022 у сумі 10200 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснені ним судові втрати на сплату судового збору в сумі - 2481,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Хмельницький).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Хмельницький) (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар