Справа № 580/89/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/89/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, суддя Гаращенко В.В., у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 16.08.2019 № на суму 2641,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на час складання акту перевірки від 24.06.2019 №361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 позивача не було належним чином повідомлено про проведення документальної планової невиїзної перевірки діяльності згідно наказу від 07.03.2019 №498, оскільки зазначений наказ отримано ФОП ОСОБА_1 лише 26.07.2019, а тому вказаний акт перевірки немає юридичної значимості, а прийняте на його підставі податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Черкаській області ().

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду суду від 19.07.2022 допущено заміну відповідача Головного управління ДФС у Черкаські області () та Головного управління ДПС у Черкаські області () на правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ ВП 44131663).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про доповнення підстав позову.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційну скаргу подано на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована суб`єктом господарювання та взята на облік в податкових органах як платник податків, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

07 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено наказ №498, згідно якого вирішено провести документальну планову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з 27 травня 2019 року тривалістю 10 робочих днів на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, 77, 79, 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік. У разі відсутності відомостей про отримання фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 наказу та повідомлення про проведення перевірки, перевірка розпочнеться через 10 календарних днів з дати отримання відомостей про вручення наказу, але не раніше 27.05.2019. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2018 з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.218 з метою дотримання вимог законодавства з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№262) таке поштове відправлення подано на поштове відділення 11.03.2019, проте 13.04.2019 було повернуто відправнику з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Головним управлінням ДФС у Черкаській області здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2018 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2018 щодо дотримання вимог законодавства з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Результати перевірки оформлені актом №361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 від 24.06.2019.

Відповідно до розділу 2.8.2 акту перевірки, в порушення п. 217.3 ст. 217 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму акцизного податку за 2016 на 2113,12 грн в тому числі за липень 2016 року - 1039,2 грн, за серпень 2016 року - 1073,92 грн.

Перевіркою правильності заповнення декларацій акцизного податку встановлено, що у додатку 9 до декларацій акцизного податку за липень та серпень 2016 року розрахунок суми податку з реалізації бензину моторного та інших нафтопродуктів здійснено за курсом гривні 27,38259 в той час, як офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діяв на перший день ІІІ кварталу 2016 року - 27,828447 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення-рішення №009361303 від 16.08.2019, яким позивачу збільшено грошові зобов`язання з акцизного податку на суму 2641,40 грн, в тому числі за основним платежем 2113,12 грн та за штрафними санкціями - 528,28 грн.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийтято всупереч нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Приписами підпункту 14.1.164 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України план - графік документальних виїзних перевірок - це перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.2. п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п. 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно п. 77.2 статті 77 цього ж Кодексу до плану-графіку проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

У відповідності до п. 77.4. ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Таким чином, необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіку перевірок та видача наказу про її проведення, а також направлення такому платнику податків наказу та направлення на її проведення, які в свою чергу повинні відповідати вимогам, встановленим Податковим кодексом України.

Судом першої інстанції встановлено, що на офіційному сайті ДФС України розміщений план-графік проведення документальних перевірок на 2019 рік (з урахуванням коригування) (http://sfs.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/362017.htm), згідно з яким до такого плану включено: І група платників податків фізичних осіб, у яких обсяг доходу за рік не перевищує 20 млн. грн, зокрема, ОСОБА_2 , місяць перевірки 5.

Також матеріали справи свідчать, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №262, в якому містились копія наказу від 07.03.2019 №498 та направлення на перевірку, подано ГУ ДФС у Черкаській області на поштове відділення 11.03.2018, проте 13.04.2019 повернуто відправнику з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Так, згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, контролюючим органом дотримано процедуру проведення перевірки за результатами якої прийнято оскаржене податковеповідомлення-рішення, оскільки у відповідності до приписів п. 42.2 ст. 42 ПК України наказ ГУ ДФС у Черкаській області від 07.03.2019 №498 та письмове повідомлення вважаються такими, що вручені ФОП ОСОБА_1 .

Окрім того, суд вірно зауважив, що план-графік на проведення перевірок у 2019 році та наказ від 07.03.2019 №498 були предметами розгляду в адміністративній справі №580/170/20.

Так рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №580/170/20, яке набрало законної сили 07.12.2021 року, ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, а тому у відповідності до ч. 4 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у зазначеній адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доказуються у даній справі.

Щодо порушень виявлених податковим органом під час проведення перевірки позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Черкаській області здійснено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2018 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2018 щодо дотримання вимог законодавства з питань нарахування та сплати єдиного соціального внеску.

Результати перевірки оформлені актом №361/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 від 24.06.2019.

Відповідно до розділу 2.8.2 акту перевірки, в порушення п. 217.3 ст. 217 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занижено суму акцизного податку за 2016 на 2113,12 грн в тому числі за липень 2016 року - 1039,2 грн, за серпень 2016 року - 1073,92 грн.

Також в акті перевірки податковим органом здійснено розрахунки.

Розрахунок акцизного податку з реалізації бензину: 48685,67* (0,042*27,38259) = 55991,87 за даними платника за липень 2016 року; 48685,67*(0,042*27,828447) = 56903,56 за даними перевірки за липень 2016 року та донараховано 56903,56 - 55991,87 = 911,69 грн за липень 2016 року.

Розрахунок акцизного податку з реалізації інших нафтопродуктів:

6808,9*(0,042*27,38259) = 7830,7 за даними платника за липень 2016 року; 6808,9*0,042*27,828447) = 7958,21 за даними перевірки за липень 2016 року та донараховано 7958,21 - 7830,7 = 127,51 грн за липень 2016 року;

40620* (0,042*27,3 8259) = 46715,79 заданими платника за серпень 2016 року; 40620*(0,042*27,828447) = 47476,44 за даними перевірки за серпень 2016 року та донараховано 47476,44 - 46715,79 =760,65 грн за серпень 2016 року;

Розрахунок акцизного податку з реалізації інших нафтопродуктів: 16729*0,042*27,38259) = 19239,5 за даними платника за серпень 2016 року; 16729*0,042*27,828447) = 19552,7 заданими перевірки за серпень 2016 року та донараховано 19552,77- 19239,5 =313,27 грн за серпень 2016 року.

Загальна сума донарахувань становить 911,69+127,51+760,65+313,27=2113,12 грн.

Так відповідно до п. 217.3 ст. 217 ПК України податок з товарів (продукції), вироблених на митній території України, на які встановлені ставки податку в іноземній валюті, сплачується у національній валюті і розраховується за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України, що діє на перший день кварталу, в якому здійснюється реалізація товару (продукції), і залишається незмінним протягом кварталу.

Матеріали справи свідчать, що під час перевірки правильності заповнення декларацій акцизного податку ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом встановлено, що у додатку 9 до декларацій акцизного податку за липень та серпень 2016 року розрахунок суми податку з реалізації бензину моторного та інших нафтопродуктів здійснено за курсом гривні 27,38259 в той час, як офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діяв на перший день ІІІ кварталу 2016 року - 27,828447 грн.

При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, позивачка не наводить заперечень щодо відсутності факту вищенаведеного порушення та жодним чином не спростувала його наявність, а лише посилається на необхідність її повідомлення про початок проведення перевірки.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що податковий орган під час перевірки досліджував виключно зміст електронних декларацій ФОП ОСОБА_1 та не досліджував господарських операцій.

Згідно з п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, розмір штрафу застосований до позивачки у сумі 528,28 грн є правомірним та відповідає 25 відсоткам суми визначеного податкового зобов`язання 2113,12 грн (2113,2х25%=528,28).

При цьому колегія суддів хахначає, що позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не надано доказів дотримання ФОП ОСОБА_1 норм п. 217.3 ст. 217 ПК України під час декларування податкових зобов`язань з акцизного податку за липень та серпень 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підста для задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.