Справа № 160/12511/22
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2022 року Справа № 160/12511/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук Олена Сергіївна, перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім СКАРБ" до відповідача -1: Філії ДПС України - Головного управлінняиДФС у Дніпропетровській області, відповідача -2: Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім СКАРБ" до Філії ДПС України - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, з вимогами про:

- задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ СКАРБ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВИ 44118658) та Державної податкової служби України () в повному обсязі, а саме визнати протиправними та скасувати:

рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 20.12.2021 року № 3548655/42710160, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №41 від 24.12.2020 року;

рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 20.12.2021 року № 3548654/42710160, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №40 від 17.12.2020 року;

рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 29.11.2021 року № 3434571/42710160, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №39 від 16.12.2020 року;

рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 29.11.2021 року № 3434570/42710160, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №38 від 26.11.2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №38 від 26.11.2020 року; №39 від 16.12.2020 року; №40 від 17.12.2020 року; №41 від 24.12.2020 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2022 року зазначена справа розподілена судді Рябчук О.С.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 19.09.2022 року за наявними у справі матеріалами.

Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

08.09.2022 року відповідачем-1 та відповідачем-2 надано письмові відзиви на позов, якими вони заперечують проти вимог адміністративного позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року адміністративний позов залишено без руху. Позивачеві надано строк на усунення недоліків адміністративного позову, а саме, запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

08.11.2022року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Скарб» надійшла заява про усунення недоліків адміністративного позову разом з заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем зазначено, що у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України введено воєнний стан та на підставі п. 102.9 ст. 102 ПК України на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в України, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Окрім наведеного позивач вказує, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України підприємство не має змоги здійснювати свою господарську діяльність, зазнало збитків та фактично було позбавлено можливості сплатити судовий збір за подання цього адміністративного позову. Наведені обставини зумовили звернення до суду в такий термін та посилаючись на вищевикладене позивач просить поновити строк звернення до суду.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому Законами України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та від 22 травня 2022 року №2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року №341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, а потім з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №389-VIII у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Запровадження воєнного стану є безумовною підставою, яка відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 року (зі змінами та доповненнями) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Станом на 10 жовтня 2022 року відповідно до цього наказу у Дніпропетровській області віднесені наступні громади, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій:

- Криворізький район: Широківська селищна територіально громада, Зеленодольська міська територіальна громада;

- Нікопольський район: Марганецька міська територіальна громада, Мирівська сільська територіальна громада, Нікопольська міська територіальна громада, Червоногригорівська селищна територіальна громада;

- Синельниківський район: Великомихайлівська сільська територіальна громада, Малимихайлівська сільська територіальна громада, Новопавлівська сільська територіальна громада, Покровська селищна територіальна громада.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Скарб» має місцезнаходження юридичної особи: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Андрія Фабра, будинок 5В/2.

Тобто, місце реєстрації та провадження господарської діяльності не віднесено відповідно до наказу до переліку громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Посилання позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду у зв`язку із введеним в Україні воєнного стану, суд уважає необґрунтованим, оскільки із вказаного клопотання не зрозуміло, як саме воєнний стан вплинув на неможливість подання позовної заяви до суду, в межах установленого Законом строку.

Одночасно позивачем у клопотанні вказувалось, що однією з причин пропуску строку звернення до суду була неспроможність сплати судового збору за подання адміністративного позову, що була спричинена збройною агресією проти України.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Такі положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються з положенням ч. 1 ст. 8 Закону України Закон України «Про судовий збір».

Оскільки факт збройної агресії проти України та введення воєнного стану не може бути безумовною поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду абсолютно у всіх випадках, суд вважає посилання позивача на дані обставини, як на поважну підставу порушення строку звернення до суду, необґрунтованими, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Станом на 09.11.2022 року у суду відсутні докази виконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року.

Отже, недоліки позову не усунені позивачем у строк, встановлений судом.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз зазначених норм показав, що пропуску строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява № 8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006).

Згідно з п. 1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що станом на 09.11.2022 року вимоги суду, викладені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 р., не виконані, недоліки позову не усунені позивачем, суд вважає, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи невиконання позивачем вимог ухвали суду та не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позов слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Скарб» до відповідача-1: Філії ДПС України Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Скарб».

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук