Справа № 380/23596/21
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року справа №380/23596/21

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Рехліцький Р.Р.

за участю:

представника позивача Буга І.І., Галан М.В.

представника відповідача Бростко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до Головного управління Держспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, третої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В :

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» звернулося в суд з позовом до Головного управління Держспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в якому просить визнати протиправним та скасувати припис №23/21 від 01.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки аналогічні порушення, зазначені у акті перевірки, допущені і при нарахуванні плати по всіх споживачах м.Миколаєва та с.Липівка сума зайво нарахованої за вересень 2021 року плати зазначеним споживачам за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення внаслідок застосування тарифів, сформованих з порушенням Порядку №869, становить 426900 грн. 42 коп. Згадане порушення є хибним, оскільки суперечить ст.144 Конституції України, ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.9 Порядку №869. Вказує, що Тростянецька сільська рада Стрийського району Львівської області є окремою адміністративно-територіальною одиницею відносно Миколаїівської міської ради Стрийського району Львівської області. Таким чином, рішення Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області від 31.08.2021 року №245 «Про встановлення коригованих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів селища Липівка» та нарахування, які проводились ним споживачам с.Липівка ніяким чином не завдало шкоди ОСОБА_1 . Отже, при проведенні позапланової перевірки службові особи відповідача вийшли за межі предмету перевірки, зокрема, що правильності встановлення та застосування тарифів на комунальні послуги по споживачам с.Липівка та по інших споживачах м.Миколаєва.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що порушення порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення МКП «Миколаївводоконал» призвели до встановлення Миколаївською міською радою рішенням від 10.08.2021 року №109 та Тростянецькою сільською радою від 31.08.2021 року №245 тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення без врахування економічно обґрунтованих витрат. За результатами перевірки встановлено, що позивачем допущено в період з 01.09.2021 року по 01.10.2021 року застосування при нарахуванні плати ОСОБА_1 тарифів на послуги централізованого водовідведення - відповідно у розмірі 24,70 грн./метр кубічний та 19,60 грн./метр кубічний, сформованих з порушенням Порядку від 01.06.2011 року №869, що призвело до одержання підприємством необґрунтованої виручки при нарахуванні завищення плати ОСОБА_1 за вересень 2021 року у розмірі 52,74 грн. ((24,7+19,6)-(15,8+13,85))*3,6 метрів кубічних). Оскільки аналогічні порушення допущені і при нарахуванні плати по всіх споживачах м.Миколаєва і с.Липівка, враховуючи обсяги наданих послуг за вересень 2021 року, сума зайво нарахованої за вересень 2021 року плати зазначеним споживачам за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення внаслідок застосування тарифів, сформованих з порушенням Порядку №869, становить 426900,42 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що встановлення тарифів на комунальні послуги для споживачів окремого населеного пункту є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування тієї територіальної громади, до адміністративного центру якої відноситься відповідний населений пункт. Вказує, що застосував тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для споживачів м.Миколаєва та с.Липівка, які були встановлені рішенням виконавчого комітету Миколаїівської міської ради Стрийського району Львівської області від 10.08.2021 року №109 та рішенням виконавчого комітету Тростянецької сілької ради Стрийського району Львівської області від 31.08.2021 року №245, і як уже було зазначено, рішення прийняті органами місцевого самоврядування є обов`язковими до виконаня на відповідній території (ст.144 Конституції України). Також згадані рішення не були визнані в судовому порядку незаконними.

У своїх поясненнях Миколаївська міська рада зазначила, що встановлення тарифів на комунальні послуги для споживачів окремого населеного пункту є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування тієї територіальної громади, до адміністративного центру якої відноситься відповідний населений пункт. Стверджує, що формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для м.Миколаїв та с.Липівка проводиться окремо для м.Миколаєва та с.Липівка і відповідно для м.Миколаєва встановлюється рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради, а для с.Липівка - рішенням виконавчого комітету Тростянецької сільської ради. Тобто, виконавчий комітет Миколаївської міської ради може приймати рішення про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення тільки на території Миколаївської територіальної громади, в тому числі для м.Миколаєва, до якої він входить, а рішення щодо встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення на території Тростянецької територіальної громади, в тому числі с.Липівка, може приймати лише виконавчий орган Тростянецької сільської ради, якій адміністративно підпорядковане с.Липівка. Зазначає, що при проведенні перевірки відповідач вийшов за межі предмету перевірки, зокрема, щодо правильності встановлення та застосування тарифів на комунальні послуги по споживачах с.Липівка та по інших споживачах м.Миколаєва.

У своїх поясненнях Тростянецька сільська рада посилається на ті ж самі аргументи, що й Миколаївська міська рада.

Представники позивача просять позов задовольнити з урахуванням наведених мотивів.

Представник відповідача заперечує проти позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 03.03.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 27.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №109 від 10.08.2021 року вирішено встановити відкориговані тарифи на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів м.Миколаєва, які надає МКП «Миколаївводоканал»: група населення: централізоване водопостачання - 24,70 грн./метр кубічний з ПДВ; централізоване водовідведення - 19,60 грн./метр кубічний з ПДВ; бюджетні установи та інші споживачі: централізоване водопостачання - 25,69 грн./метр кубічний з ПДВ; централізоване водовідведення - 20,38 грн./метр кубічний з ПДВ.

Рішенням Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області №245 від 31.08.2021 року вирішено встановити відкориговані тарифи на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів селища Липівка, які надає МКП «Миколаївводоканал»: група населення: централізоване водопостачання - 15,98 грн./метр кубічний з ПДВ; централізоване водовідведення - 39,49 грн./метр кубічний з ПДВ; разом - 55,47 грн./метр кубічний з ПДВ; бюджетні установи та інші споживачі: централізоване водопостачання - 16,62 грн./метр кубічний з ПДВ; централізоване водовідведення - 41,07 грн./метр кубічний з ПДВ; разом - 57,69 грн./метр кубічний з ПДВ.

Листом №15.3.2-6/5203 від 15.09.2021 року Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів повідомила Головне управління Держспоживслужби у Львівській області про погодження проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) позивача з питань дотримання вимог порядку формування, встановлення та застосування тарифів на комунальні послуги. Також зобов`язано ретельно і всебічно перевірити наведені у зверненні громадянина ОСОБА_1 від 09.09.2021 року факти та у разі виявлення порушень вжити заходів впливу відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається із акта №30/2943-ПЗ від 26.10.2021 року за результатами проведення позапланової перевірки позивача за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування держаних регульованих цін відповідачем були встановлені порушення пунктів 4, 5, 19, 20, 21 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869.

За результатами перевірки встановлено, що позивачем в період з 01.09.2021 року по 01.10.2021 року допущено застосування при нарахуванні плати гр. ОСОБА_1 тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення - відповідно у розмірі 24,70 грн./метр кубічний та 19,60 грн./метр кубічний, сформованих з порушенням Порядку №869 від 01.06.2011 року, що призвело до одержання підприємством необґрунтованої виручки при нарахуванні завищення плати гр. ОСОБА_1 за вересень 2021 року у розмірі 52,74 грн. Оскільки аналогічні порушення допущені при нарахуванні плати по всіх споживачах м.Миколаєва та с.Липівка, сума зайво нарахованої за вересень 2021 року плати становить 426900,42 грн.

Приписом №23/21 від 01.11.2021 року «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін» відповідач на підставі проведеної ним позапланової перевірки, якою було встановлено, що позивач у період з 01.09.2021 року по 01.10.2021 року допустив застосування при нарахуванні плати споживачам м.Миколаєва на с.Липівка тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, сформованих з порушенням Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, керуючись п.7 ч.1 ст.18 Закону України №5007-VII від 21.06.2012 року «Про ціни і ціноутворення», п.8 ст.7 Закону України №877-V від 05.04.2007 року «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» розпорядився:

- у місячний термін здійснити перерахунок споживачам м.Миколаїв та с.Липівка зайво нарахованої плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вересень 2021 року у розмірі 426900,42 грн. (у тому числі згідно рішення від 01.11.2021 - 52,74 грн.);

- до встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, сформованих відповідно до вимог Порядку №869, з 01.10.2021 року при нарахуванні плати споживачам застосувати тарифи, що діяли до встановлення рішенням Миколаївської міської ради від 10.08.2021 року №109 економічно необґрунтованих тарифів;

- в триденний термін з моменту виконання припису повідомити відповідача.

Рішенням Головного управління Держспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін №31 від 01.11.2021 року керуючись п.6 ч.1 ст.18 та п.1 ч.1, ч.2 ст.20 Закону України «Про ціни і ціноутворення», ч.9 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності» вирішено вилучити у позивача в дохід державного бюджету штраф у сумі 52,74 грн.; зобов`язати позивача повернути мешканцю будинку по АДРЕСА_1 суму необґрунтовано одержаної виручки у розмірі 52,74 грн.

Не погодившись із Приписом №23/21 від 01.11.2021 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є припис «Про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін» №23/21 від 01.11.2021 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №5007-VI), органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону №5007-VI уповноважені органи мають право проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб.

Пунктом сьомим цієї ж норми передбачено, що уповноважені органи мають право надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №877-V).

Відповідно до ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Абзацом п`ятим ч.1 ст.6 Закону №877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (ч.6 ст.7 Закону №877-V).

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч.8 ст.7 Закону №877-V).

Як передбачено у підп.2 ч.3 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно із ст.13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 року №2918-III (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (крім тарифів на ці послуги, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Тарифи на надання послуг з питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю відшкодовувати експлуатаційні витрати та забезпечувати надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення (ч.3 ст.32 Закону №2918-III).

Відповідно до підп.2 п. «а» ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вiд 21.05.1997 року №280/97-ВР (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Наведені норми дозволяють прийти до висновку, що до виключної компетенції органів місцевого самоврядування належить встановлення згаданих тарифів.

Згідно із п.7 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Положення №667), Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (підп.11 п.4 Положення №667).

Згідно із п.1 розділу ІІ Порядку розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, а також розрахунків тарифів на комунальні послуги, поданих для їх встановлення затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №239 від 12.09.2018 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №239), для встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, комунальні послуги заявник подає до органу місцевого самоврядування у паперовому та електронному вигляді заяву про встановлення тарифів за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку, а також розрахунки тарифів, підтвердні матеріали і документи, що використовувалися під час проведення таких розрахунків.

Заява - письмове звернення суб`єкта господарювання до органу місцевого самоврядування відповідної територіальної громади, на території якої суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) ліцензовану діяльність, надає (має намір надавати) комунальні послуги, про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, комунальні послуги (абзац третій п.3 розділу І Порядку №239).

Відповідно до п.3 розділу ІV Порядку №239 якщо заява та додані до неї документи не відповідають вимогам цього Порядку, а розрахунки тарифів - формам, встановленим органами місцевого самоврядування (а у разі розрахунку двоставкових тарифів на теплову енергію та комунальні послуги - формам, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 грудня 2012 року № 605, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 року за № 2136/22448), заява залишається без розгляду, про що орган місцевого самоврядування письмово повідомляє заявника протягом десяти робочих днів з дня надходження заяви (з дня її реєстрації) з чітким обґрунтуванням причин такої відмови і посиланням на відповідні нормативно-правові акти.

Як вбачається із п.4 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» №869 від 01.06.2011 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №869), формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо.

Пунктом 5 Порядку №869 передбачено, що ліцензіат здійснює розподіл витрат між видами господарської діяльності, зокрема, пов`язаних з централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням, в установленому законодавством порядку.

З метою забезпечення відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних із наданням послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, перегляд тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення та їх структури здійснюється уповноваженим органом щороку за заявою ліцензіата (п.7 Порядку №869).

Згідно із п.8 Порядку №869 для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення ліцензіат (крім ліцензіатів, що вперше встановлюють тарифи) щороку до 20 серпня подає уповноваженим органам у паперовому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Відтак, позивач у справі є суб`єктом формування згаданих тарифів, а тому може бути перевірений відповідачем.

Змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати в частині ліцензованих видів діяльності розподіляються між видами діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення пропорційно прямим витратам таких видів діяльності (абзац 31 п.19 Порядку №869).

Як передбачено абзацом 16 п.20 Порядку №869 розподіл планованих адміністративних витрат між ліцензованими видами діяльності та іншими видами господарської діяльності здійснюється з використанням бази розподілу, визначеної ліцензіатом відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном.

Відповідно до абзацу 13 п.21 Порядку №869 розподіл планованих витрат на збут між ліцензованими видами діяльності та іншими видами господарської діяльності здійснюється з використанням бази розподілу, визначеної ліцензіатом відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном.

Під час зміни тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення уповноважений орган проводить аналіз їх структури у частині відповідності (невідповідності) фактичних витрат на надання відповідного обсягу послуг протягом планованого періоду та витрат, які було враховано в установлених тарифах, за результатами якого здійснює перерахування тарифів (у разі відхилення невідповідності зазначених показників) (п.40 Порядку №869).

Судом встановлено, що за наслідками проведення позапланової перевірки позивача відповідачем було встановлено порушення Порядку №869 при нарахуванні плати споживачам м.Миколаєва та с.Липівка за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

При цьому, позивачем не заперечується факт вказаних порушень.

Як вбачається із наведених норм, зокрема, п.1 розділу ІІ Порядку №239, п.8 Порядку №869, підп.2 п. «а» ст.28 Закону №280/97-ВР, для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення ліцензіат (у даному випадку позивач) повинен подати органу місцевого самоврядування відповідну заяву про встановлення тарифів, а також розрахунок вказаних тарифів.

За результатами розгляду вказаної заяви орган місцевого самоврядування приймає рішення про встановлення цих тарифів або відмову у такому встановленні.

У даному випадку тарифи, які були предметом проведення перевірки, встановлені чинними рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №109 від 10.08.2021 року та рішенням Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області №245 від 31.08.2021 року.

Як передбачено ч.1 ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (ч.2 цієї ж норми Основного Закону).

Як передбачено у ч.1 ст.73 Закону №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згадані рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради та Тростянецької сільської ради не скасовувались та нечинними не визнавались, а тому, у відповідності до згаданої норми, є обов`язковими до виконання.

Суд зазначає, що з урахуванням викладених норм, для зміни уже встановлених тарифів ліцензіат повинен здійснити такі ж дії та у такій же послідовності як це передбачено законодавством при первинному їх встановленні органом місцевого самоврядування.

Жодного іншого порядку їх зміни чинним законодавством не передбачено.

Відповідач же за наслідками проведення перевірки в оскаржуваному приписі розпорядився здійснити перерахунок зайво нарахованої плати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вересень 2021 року, а також з 01.10.2021 року при нарахуванні плати споживачам застосовувати тарифи, що діяли до встановлення рішенням Миколаївської міської ради економічно необґрунтованих тарифів.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що для усунення виявлених порушень відповідач формуючи у приписі вимоги зобов`язального характеру повинен сформувати їх так щоб вони спонукали позивача порушувати Конституцію України та інші закони.

Відтак, зобов`язавши позивача здійснити перерахунок плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і застосовувати тарифи, що діяли до встановлення рішенням Миколаївської міської ради від 10.08.2021 року №109, в період чинності рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлено плату за згадані послуги, відповідач спонукає ліцензіата (позивача у справі) діяти в порушення ч.1 ст.144 Конституції України та ч.1 ст.73 Закону №280/97-ВР, в частині невиконання нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування.

При цьому, посилання позивача на порушення процедури перевірки в частині виходу за межі скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на викладене, примусова частина припису №23/21 від 01.11.2021 року, не відповідає критерію правомірності передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України, а тому такий є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держспоживслужби у Львівській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №23/21 від 01.11.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 11 листопада 2022 року.

Суддя В.Я.Мартинюк