Справа № 120/6575/22
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2022 р. Справа № 120/6575/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області щодо відмови здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 починаючи з 16.03.2022.

Ухвалою від 23.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 21.09.2022.

Ухвалою від 21.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні 17.10.2022.

Судове засідання 17.10.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 03.11.2022.

В судове засідання 03.11.2022 належним чином повідомленні учасники справи не прибули, натомість подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

При цьому, позиція відповідача з приводу заявлених позовних вимог викладена у відзиві на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення вимог даного позову. Зокрема зазначив, що з часу мобілізації позивача до лав Збройних Сил України йому відповідно до приписів частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України та наказу Голови Оратівського районного суду Вінницької області №11-к від 18 березня 2022 року виплачувався щомісячний середній заробіток.

Разом із тим, Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (набув чинності 19.07.2022), було внесено зміни до Кодексу законів про працю України, яким визначаються гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків. Зокрема, в частині 3 статті 119 Кодексу зазначено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". На підставі вищезазначеного та наказу голови Оратівського районного суду Вінницької області №20-к від 20.07.2022 виплату щомісячного середнього заробітку позивачу було припинено. Вказана норма Закону № 2352-ІХ є чинною неконституційною не визнавалася, а тому підлягає виконанню. Відтак, територіальне управління при виплаті позивачеві суддівської винагороди діяло на підставі, в межах і в спосіб передбачені Конституцією України та законами України і жодним чином не порушувало прав позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 займає посаду судді Оратівського районного суду Вінницької області та має право на отримання суддівської винагороди, розмір якої визначається відповідно до ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII).

16.03.2022 позивач був мобілізований до лав Збройних Сил України на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2022 №9.

Як зазначає позивач у позовній заяві, до 19.07.2022 за ним зберігався щомісячний середній заробіток по місцю роботи на підставі наказу голови Оратівського районного суду Вінницької області від 18.03.2022 №11-к.

Разом із тим, 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким було внесено зміни до Кодексу законів про працю України. Зокрема в частині 3 статті 119 Кодексу законів про працю України замінено слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» на «зберігаються місце роботи і посада».

Як наслідок, 20.07.2022 головою Оратівського районного суду Вінницької області винесено наказ №20-к, відповідно до якого позивачу припинено нарахування та виплату середнього заробітку.

Втім, 08.08.2022 головою Оратівського районного суду Вінницької області винесено наказ №22-к, яким було скасовано наказ №20-к від 20.07.2022 та внесено зміни до наказу від 18.03.2022 №11-к, згідно із якими позивачу має виплачуватись суддівська винагорода у відповідності до ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Разом із тим, за наслідком розгляду звернення позивача щодо перерахунку та виплати суддівської винагороди з 16.03.2022, відповідач відмовив у задоволенні його прохання.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України Про судоустрій та статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Із процитованого видно, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів, що узгоджується з приписом частини другої статті 130 Конституції України, в силу якої розмір суддівської винагороди встановлюється виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Суд враховує, що Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (набув чинності 19.07.2022), було внесено зміни до Кодексу законів про працю України, яким визначаються гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

Зокрема, в частині 3 статті 119 Кодексу законів про працю України (в редакції з 19.07.2022) зазначено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада.

Втім, суд наголошує, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів, який не передбачає таких підстав для зупинення виплати суддівської винагороди, як призов на військову службу під час мобілізації.

Крім того, рішенням Ради суддів України №10 від 14.03.2022 затверджено окремі рекомендації організації роботи судів та суддів в умовах воєнного стану.

Так, пунктом 3 розділу ІІ рішення Ради суддів України визначено, що суддівська винагорода у розмірі посадового окладу та доплат, визначених частиною другою статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", виплачується за наявності однієї із умов, зокрема, якщо суддя увільнений від виконання обов`язків з відправлення правосуддя у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період, зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що порядок виплати суддівської винагороди регламентується виключно Законом України Про судоустрій і статус суддів, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку та виплаті позивачу суддівської винагороди.

Втім, як особисто зазначає позивач у позовній заяві та слідує із матеріалів справи, до 19.07.2022 позивачу здійснювалась виплата середнього заробітку.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги даного позову підлягають задоволенню, однак, у спосіб зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок суддівської винагороди починаючи з 16.03.2022 та здійснити її виплату з урахуванням уже фактично виплачених сум.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області щодо не здійснення нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 з 16.03.2022.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок суддівської винагороди починаючи з 16.03.2022 та здійснити її виплату з урахуванням уже фактично виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 );
Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області (вул. Р. Скалецького, 17, м. Вінниця, ).
Повний текст рішення складено 03.11.2022.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна