Справа № 380/14444/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 листопада 2022 року

м. Київ

справа №380/14444/21

адміністративне провадження № К/990/24021/22

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Шевцової Н.В., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №380/14444/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Офіс Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Офіс Генерального прокурора, в якому просив стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року в справі №813/7983/14 за період з 17 грудня 2020 року по 27 вересня 2021 рік у розмірі 492 553,37 (чотириста дев`яносто дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три грн 37 коп) грн. без урахування обов`язкових відрахувань.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної прокуратури на користь позивача 8 892,34 судових витрат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року, рішення суду першої інстанції скасовано.

Ухвалено постанову, якою позов задоволено частково.

Стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року в справі №813/7983/14 за період з 17 грудня 2020 року по 27 вересня 2021 рік у розмірі 492553,37 грн (чотириста дев`яносто дві тисячі п`ятсот п`ятдесят три гривні 37 коп).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної прокуратури на користь позивача 3000 грн (три тисячі) судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

05 вересня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху. Так, скаржнику необхідно було надати до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 вересня 2022 року скаржник надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке надійшло до суду касаційної інстанції 18 жовтня 2022 року.

В цьому клопотанні відповідач зазначає, що подаючи касаційну скаргу 11 березня 2022 року прокуратурою дотримано строків касаційного оскарження.

Скаржник вказує, що Верховним Судом постановлено ухвали від 27 квітня 2022 року, 15 червня 2022 року, 26 липня 2022 року, 09 серпня 2022 року про повернення касаційної скарги особі, яка її подала, всупереч вимог статті 332 КАС України не постановлено ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, не надано строк для подання прокурором спростувань висновків суду з приводу доведеності підставності оскарження рішень судів на підставі статті 328 КАС України.

Як зазначає відповідач, повторне подання касаційної скарги зумовлено не порушенням прокурором процесуального законодавства, а безпідставним поверненням касаційної скарги.

Насамкінець скаржник вказує, що при поданні касаційної скарги від 02 вересня 2022 прокуратурою без поважних причин не було пропущений строк на касаційне оскарження, оскільки з моменту повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2022 року не минуло 30 днів. Керівником обласної прокуратури було дотримано вимоги статті 330 КАС України щодо форми і змісту касаційної скарги, з врахуванням вимог статті 53, частини першої статті 328 КАС України, статей 1, 17, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру» у касаційній скарзі обґрунтовано підстави ії подання.

У зв`язку з перебуванням у відпустках членів судової колегії - судді Шевцової Н.В., у період з 24 жовтня 2022 року по 28 жовтня 2022 року включно, судді Радишевської О.Р. у період з 20 жовтня 2022 року по 04 листопада 2022 року включно, подана касаційна скарга вирішується колегією суддів у перший робочий день по виходу суддів із відпусток.

Згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Верховний Суд наголошує, що ухвалами Верховного Суду від 27 квітня 2022 року, від 07 червня 2022 року, від 26 липня 2022 року та від 09 серпня 2022 року касаційні скарги повернуті скаржникові, оскільки ним не були викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України, проте касаційна скарга подана вп`яте майже через 7 місяців після ухвалення оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції не може бути визнано Судом як своєчасне та належне виконання скаржником його процесуальних обов`язків.

В клопотанні скаржник не виклав обставин щодо неможливості оформлення касаційних скарг відповідно до вимог КАС України після їх неодноразового повернення Верховним Судом.

З приводу повторного без зволікань звернення до Верховного Суду після повернення касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2022 року колегія суддів не заперечує проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, проте вважає, що таке право не є абсолютним.

Право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, враховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інші підстави для поновлення строку скаржником не зазначені.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи, що скаржником не доведено поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, тому у відкритті касаційного провадження за цією скаргою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними, зазначені Львівської обласною прокуратурою, причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №380/14444/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі №380/14444/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Офіс Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич Н.В. Шевцова О.Р. Радишевська