Справа № 520/10381/2020
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 520/10381/2020

адміністративне провадження № К/9901/6322/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Велотрейд» до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (прийняте у складі головуючого судді Мар`єнко Л.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Присяжнюка О.В., суддів П`янової Я.В., Спаскіна О.А.)

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Велотрейд» (далі позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (далі відповідач, митний орган), в якому просило:

1.1.- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807000/2020/001501/2 від 31.07.2020 р.;

1.2.- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807170/2020/00856 від 31.07.2020 р.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство послалось на те, що заявлена декларантом позивача митна вартість товару визначена по 1 методу (за ціною договору), підтверджена належними первинними документами, а саме: договір № 04/05-2020 від 04.05.2020 року між ТОВ «Велотрейд» TIANJIN ТІGERBIKE CO., LTD та додаткова угода від 20.07.2020 року до договору № 04/05-2020 від 20.07.2020 року про зміну банківських реквізитів ТОВ «Велотрейд»; Інвойс №НY-CK-202027 від 25.05.2020 року на загальну суму 15 828. 96 долара США; платіжне доручення в іноземній валюті від 22 липня 2020 року №180 на суму 15 282.96 грн.; документи щодо транспортування (перевезення) товару, та документи, що підтверджують вартість перевезення, а саме договір з перевізником ТОВ «АФ-ГРУПП» та рахунок на оплату відповідно до договору транспортного експедирування №31/01/2020-1 від 31.01.2020 року; звіт про оцінку майна №22.07.2020/01 від 22.07.2020 Регіонального торгівельно-виробничим підприємства «Гранід» у формі ТОВ, з аналізу висновку якого слідує, що вартість об`єкту незалежної оцінки, частини та комплектуючі велосипедів в асортименті, країна походження Китай, та належить ТОВ «Велотрейд», на момент оцінки 22.07.2020 року з округленням складає згідно медіанного (середньоарифметичною) значення та інформації наданої замовником на умовах доставки FОВ-XINGANG (Китай) (згідно договіру поставки продукції №04/05-2020 від 04.05.2020, інвойсу НY-CK-202027 від 25.05.2020). Відповідачу надано достатньо належним чином оформлених документів, для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року, позовні вимоги задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807000/2020/001501/2 від 31.07.2020 року.

3.2. Визнано протиправним та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Слобожанської митниці Державної митної служби України №UA807170/2020/00856 від 31.07.2020 року. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору

4. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що жоден з пред`явлених позивачем документів не містить розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість товару або ознак підробки документів, що б могли надати митному органу підстави для висновку про невірне визначення позивачем митної вартості. В оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. З огляду на це суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару, що заявлена декларантом, по першому методу.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. 25 лютого 2021 року податковий орган не погодившись з рішенням и суду першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права щодо задоволення позовних вимог, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у справі №520/10381/2020 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

5.1. Підставою касаційного оскарження судового рішення суду першої та апеляційної інстанцій у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судом норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: судом не враховано правових позицій, викладених Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі №818/1220/17, від 15 серпня 2019 року у справі №826/19400/15, від 15 травня 2018 року у справі №809/1260/17, від 02 квітня 2019 року у справі №826/14258/15, від 02 квітня 2019 року у справі №815/4150/14, від 16 квітня 2019 року у справі №804/16271/15, що призвело до неправильного вирішення спору.

5.2. Посилаючись на висновки Верховного Суду у вказаних справах, відповідач доводить підстави для сумніву в правильності зазначення митної вартості товару, які письмово обґрунтовані тим, що визначена митним органом інформація, яка міститься в базі даних цінової інформації митного органу, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

5.3. На обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою доводи митного органу щодо наявності розбіжностей між вартістю товару, задекларованою позивачем, та наданими ним документами.Наголошує, що сумніви митного органу у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості товару були обґрунтовані встановленням факту заниження заявленої митної вартості порівняно з наявною у митного органу інформацією. Окрім того, звертає увагу на те, що позивачем не виконано приписів частини 18 статті 58 Митного кодексу України (далі - МК України) в частині доведення, що заявлена митна вартість товару є близькою до вартості однієї з операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами.

6. Ухвалою Верховного Суду від 12 квтітня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

7. У відзиві на касаційну скаргу позивач проти її доводів заперечує, вважає, що суд першої та апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та просить закрити касаційне провадження у справі або відмовити у задоволенні касаційної скарги, залишив без змін оскаржувані судові рішення.

8.23 квітня 2021 року справа №520/10381/2020 надійшла на адресу Верховного Суду.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

9. Суди попередніх інстанцій установили, що між TOВ «Велотрейд» (покупець) та TANJIN TIGERBIKE CO., LTD (Китай) (продавець) укладено договір поставки продукції № 04/05-2020 від 04.05.2020 р., умовами якого передбачено, що продавець поставляє покупцю продукцію, а саме, частини і комплектуючі велосипеда, відповідно до інвойсу/ам чи додаткам (специфікаціям) до даного договору, в межах, встановлених цим договором. Згідно із п. 2.1. договору № 04/05-2020 від 04.05.2020 р. ціна на продукцію, умови оплати і поставки по нього договору визначаються в Інвойсі (проформа інвойс) чи в додатках (специфікаціях) до договору. Відповідно до п. 8.1. договору № 04/05-2020 від 04.05.2020 р. поставки продукції строк дії договору до 31.12.2025 р.

10. Для митного оформлення товару по вказаному договору декларантом подано наступні документи: декларацію митної вартості ІМ №UА807170/2020/038335 від 31.07.2020; договір № 04/05-2020 від 04.05.2020 р. між ТОВ «Велотрейд» TIANJIN ТІGERBIKE CO., LTD та додаткова угода від 20.07.2020 р. до договору № 04/05-2020 від 20.07.2020 р. про зміну банківських реквізитів ТОВ «Велотрейд»; Інвойс №НY-CK-202027 від 25.05.2020 р. на загальну суму 15828,96 доларів США; платіжне доручення в іноземній валюті від 22.07.2020 р. № 180 на суму 15282,96 доларів США; документи щодо транспортування (перевезення) товару, та документи, що підтверджують вартість перевезення, а саме договір з перевізником ТОВ «АФ-ГРУПП» та рахунок на оплату відповідно до договору транспортного експедирування № 31/01/2020-1 від 31.01.2020 р.; звіт про оцінку майна № 22.07.2020/01 від 22.07.2020 р. Регіонального торгівельно-виробничого підприємства «Гранід» у формі ТОВ, згідно якого встановлено, що вартість об`єкту незалежної оцінки, частини та комплектуючі велосипедів в асортименті, країна походження Китай, та належить ТОВ «Велотрейд», на момент оцінки 22.07.2020 з округленням складає згідно медіанного (середньоарифметичною) значення та інформації наданої замовником на умовах доставки FОВ-XINGANG (Китай) (згідно договору поставки продукції №04/05-2020 від 04.05.2020, інвойсу НY-CK-202027 від 25.05.2020 р.); договір про надання послуг митного брокера; сертифікат від 23.07.2020 р. N 201200A0/004147, виданого ССРІТ/ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мові.

11. Як убачається з матеріалів справи декларантом обрано 1 метод (графа 43) при заповненні митної декларації, та розраховано митну вартість товару: по МД ІМ №UА807170/2020/038335 від 31.07.2020, виробник: TIANJIN ТІGERBIKE CO., LTD Країна виробництва: Китай, заявлений до декларування Товар (31 графа), а саме частини велосипедів: кривошипний механізм комплект шатуна з чорного металу (у складі ніжка ліва, ніжка права з зіркою, без валу та каретки), відомості про вартість 489930, 48 грн. (48993,05 грн. (10% мито) + 107784,71 грн. (ПДВ).

12. Відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів№ UA807000/2020/001501/2 від 31.07.2020 р. за резервним методом, відповідно до ст.ст. 54-64 Митного кодексу України.

13. Крім того, відповідачем прийнято рішення у формі Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2020/00856 від 31.07.2020 р.

14. Позивач не погодившись з рішення про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

V. Позиція Верховного Суду

15. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів КАС ВС виходить з наступного.

16. Відповідно до статті 49 МК України (в редакції, чинній нас виникнення спірних правовідносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

17. Згідно зі статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

18. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведено у частині другій статті 53 МК України.

19. За приписами частини третьої означеної статті у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком).

20. Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

21. Частинами п`ятою, шостою статті 53 МК України визначено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

22. Згідно з частинами першою-четвертою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

23. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

24. Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

25. За приписами частин 12-14, 18-19 статті 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

26. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

27. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

28. При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

29. У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою.

30. Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

31. Аналізуючи наведені вище норми МК України суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган вправі самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені МК України, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

32. Так, на підтвердження митної вартості товару позивач відповідно до ч. 2 cт. 52 МК України надав до Харківської обласної митниці обов`язкові документи: декларацію митної вартості ІМ №UА807170/2020/038335 від 31.07.2020; договір № 04/05-2020 від 04.05.2020 року між ТОВ «Велотрейд» TIANJIN ТІGERBIKE CO., LTD та додаткова угода від 20.07.2020 року до договору № 04/05-2020 від 20.07.2020 року про зміну банківських реквізитів ТОВ «Велотрейд»; Інвойс №НY-CK-202027 від 25.05.2020 року на загальну суму 15 828. 96 долара США; платіжне доручення в іноземній валюті від 22 липня 2020 року №180 на суму 15 282.96 грн.; документи щодо транспортування (перевезення) товару, та документи, що підтверджують вартість перевезення, а саме договір з перевізником ТОВ «АФ-ГРУПП» та рахунок на оплату відповідно до договору транспортного експедирування №31/01/2020-1 від 31.01.2020 року; звіт про оцінку майна №22.07.2020/01 від 22.07.2020 Регіонального торгівельно-виробничим підприємства «Гранід» у формі ТОВ, з аналізу висновку якого слідує, що вартість об`єкту незалежної оцінки, частини та комплектуючі велосипедів в асортименті, країна походження Китай, та належить ТОВ «Велотрейд», на момент оцінки 22.07.2020 року з округленням складає згідно медіанного (середньоарифметичною) значення та інформації наданої замовником на умовах доставки FОВ-XINGANG (Китай) (згідно договіру поставки продукції №04/05-2020 від 04.05.2020, інвойсу НY-CK-202027 від 25.05.2020).

33. Крім того, Регіональне торгівельно-виробниче підприємство «Гранід» у формі ТОВ підтвердило те, що ринкова вартість відповідає вартості Товару, заявлена позивачем до митного оформлення, оскільки саме ринкова вартість приймає значення отримане при розрахунку за порівняльним підходом, оскільки цей підхід достатньо вовною мірою відображає специфічні особливості об`єкту оцінки і може виступати в якості ринкової вартості.

34. Також, відповідачу було надано договір про надання послуг митного брокера з ФОП ОСОБА_1 ; сертифікат від 23.07.2020 N201200A0/004147, виданого ССРІТ/ССООІС Республікою КНР на англійській мові та китайській мові.

35. Отже, документи, надані позивачем, на виконання ст.ст. 52, 53, 57, 58 МК України, були достатніми документально підтвердженими і обґрунтованими для визначення відповідачем митної вартості товару за першим (основним ) методом, відповідно до ст. ст. 57, 58 МК України.

36. Як установлено судом першої та апеляційної інстанції разом із митною декларацією декларантом було надано митному органу низку документів на підтвердження заявленої митної вартості товару. Дослідивши й вивчивши документи, надані позивачем до митної декларації, а також додаткові документи, надані пізніше, суди попередніх інстанцій дійшоли висновку, що з них не вбачається розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість або ж наявності ознак підробки, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару також не конкретизує, яким саме чином зв`язок між позивачем та продавцем товару вплинув на визначення митної вартості.

37. Так, Підставою для прийняття оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54-64 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про спрацювання модуля АСАУР, недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

57. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

58. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

59. Проте, текст оскарженого рішення про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.

60. Відповідачем зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товарубралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

61. Контролюючий орган у спірних правовідносинах визначив митну вартість не окремої одиниці товару (як це було зроблено платником податків під час подання ВМД), а вартість одного кілограму товару, попри те, що кожна окрема одиниця товару має власні повністю індивідуалізовані характеристики, котрі і впливають на ціну.

62. Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.

63. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митницею такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами частини другої статті 71 КАС України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

64. Ураховуючи викладене Суд уважає обґрунтованим висновок суду першої та апеляційної інстанції про те, що відповідачем не доведено того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації, або того, що на визначення митної вартості товару вплинув зв`язок між покупцем та продавцем, що свідчить про недоведення відповідачем правомірності незастосування основного методу визначення митної вартості. Своєю чергою, подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно та документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару, що заявлена декларантом, за першим методом.

65. Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною другою статті 58 МК України, відповідно до якої метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. В даному випадку, в наявності у відповідача були всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, кількісні і якісні його характеристики, а відтак митний орган не мав права застосовувати інший, окрім першого, метод для визначення митної вартості товару.

66. Під час касаційного перегляду знайшли своє підтвердження висновки судів попередніх інстанцій про те, що в прийнятих відповідачем рішеннях відсутнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

67. У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, із вказівкою про незастосування висновків, викладених у постанові Верховного Суду за подібних, на переконання відповідача, правовідносин. Однак, відповідач посилається при цьому на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм права, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду. Аналіз висновків суду апеляційної інстанції у цій справі та в наведених скаржником рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

68. Доводи скаржника у розрізі підстав касаційного оскарження зводяться до незгоди із правовою оцінкою наданим позивачем доказам, однак, такі доводи відповідно до статті 341 КАС України виходять за межі касаційного перегляду і не є свідченням неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень МК України.

69. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

70. Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанції прийняли рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

VІІ. Судові витрати

71. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

72. Керуючись статтями 3, 328, 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко