Справа № 635/6816/21
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2022-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/6816/21
Провадження № 2-а/545/135/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що поліцейським винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.8 ст.121 та ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно з постановою від 16.08.2021 об 10 год 56 хв у м. Харкові проспект Гагаріна, 353, він керував транспортним засобом зі швидкістю 76 км/год у населеному пункті, чим перевищив дозволену швидкість руху на 26 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.4 ПДР України; швидкість вимірювалась приладом TruCam TC000755; керував транспортним засобом щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України. Постанову вважає такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідачем не надано жодного беззаперечного та допустимого доказу факту керування ним транспортним засобом. Не зафіксовано дорожній знак 5.45 або знак 5.46, відповідно, неможливо встановити факт його пересування у межах населеного пункту. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не зазначений технічний засіб, за допомогою якого здійснений відеозапис.

Просив скасувати постанову серії ДПО 18 №633228 від 16.08.2012 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Гудковим Павлом Ігоровичем, за ч.8 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП; провадження у справі закрити.

У відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. За результатами перевірки відомостей щодо транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що автомобіль було тимчасово ввезено на територію України 10.09.2020 терміном до 1 року, громадянином Бхатт ОСОБА_2 . Зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджена придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM. Віднесений до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Посилання позивача на порушення порядку експлуатації приладу TruCAM та збільшення похибки в результаті використання його в ручному режимі є необґрунтованими. Вимірювання швидкості транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалося в межах населеного пункту м.Харків, що підтверджується зафіксованими приладом TruCAM координатами.

Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Гудковим Павлом Ігоровичем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121, ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №633228, ОСОБА_1 16.08.2021 о 10 год 56 хв. в м. Харків, проспект Гагаріна, 353, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 76 км/год в населеному пункті, чим перевищив дозволену швидкість руху на 26 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.4 ПДР України; швидкість вимірювалась приладом TruCam TC000755. Також при перевірці документів встановлено, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, згідно ІПНП даний транспортний засіб ввезено 10.09.2020 громадянином Бхатт ОСОБА_2 та транспортний засіб використовував ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України та не переміщував у митний режим транзиту, чим порушив вимоги ст. 380, 381, 95 Митного кодексу України, ст. ст. 16,31 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху).

Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з постанови, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, зафіксовано відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCAM ТС 000755.

На фотознімку, здійсненому за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ТС 000755, зафіксований державний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , швидкість, з якою він рухався - 76 км/год, максимально допустиму швидкість - 50 км/год.

Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, внесені до постанови.

Щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, суд виходить з того, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012, де засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20579, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2021, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 № ТС000755 відповідає вимогам технічної документації, чим підтверджено його придатність до застосування.

Можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. ( у тому числі серійний номер ТС000755 ) також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (а.с.61).Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LTI 20/20 № ТС000755 є придатним до застосування, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, суд визнає помилковими доводи позивача про порушення відповідачем порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCam та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі. При цьому суд наголошує, що фіксування правопорушення проводилось не в автоматичному режимі.

У зазначеному випадку та обставина, що пристрій вимірювання швидкості не був закріплений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, ніяким чином не вплинула на правомірність притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд відхиляє твердження позивача про відсутність дорожнього знаку «5.45» «Населений пункт», оскільки у тексті позовної заяви він зазначає про те, що перебував поблизу проспекту Гагаріна, 353, тобто в межах населеного пункту.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.12.4 Правил дорожнього руху.

Щодо порушення позивачем вимоги ст. 380, 381, 95 Митного кодексу України, ст. ст. 16,31 Закону України «Про дорожній рух» суд дійшов таких висновків.

Згідно відомостей бази даних Національної поліції ІПНП вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 ввезено на територію України 10.09.2020 терміном до одного року, громадянином Бхатт ОСОБА_2 .

Частиною 8 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.4 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Частиною 8 ст. 380 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Таким чином позивач не мав права керування вищевказаним транспортним засобом навіть за присутності особи, яка його ввезла на територію України.

Натомість позивачем не спростовано надані відомості бази ІПНП, що транспортний засіб ввезений 10.09.2020 року гр. ОСОБА_3 в пункті пропуску «Нові Яриловичі-Нова Гута» тимчасове ввезення до 1 року.

Щодо посилання позивача, що інспектор не зазначив базу даних, якою користувався та не мав права нею користуватися, суд зазначає таке.

Відповідно до Положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, затвердженого наказом Державної митної служби від 04.11.2010 №1341, основними завданнями ЄАІС Держмитслужби є: зокрема забезпечення інформаційної взаємодії з центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та недержавними установами - суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, митними та правоохоронними органами інших країн.

Статтею 25 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про Національну поліції» передбачено, що поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Отже, інспектор поліції має право на отримання відомостей, які знаходяться в базах даних державних органів влади і які стосуються обставин ввезення, митного оформлення та перебування на території України транспортних засобів.

Щодо посилання позивача на неналежність відео з бодікамери як доказу суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що у п.7 постанови серії ДПО 18 №633228 від 16.08.2021 міститься посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, а саме: відео з бодікамери ХА02212, ZM0125, відео ТruCam TC000755/

Отже, твердження позивача про недопустимість відеозапису з боді-камери є безпідставними.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286КАС України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк