Справа № 160/2212/22
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/2212/22
Суддя І інстанції Бондар М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби від 28.07.2021 року № UА110020/2021/600041/1 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110020/2021/00159 від 28.07.2021 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач застосував другорядний метод визначення митної вартості при цьому не довів неможливість використання основного, оскільки надані позивачем документи свідчать, що відомості про заявлену митну вартість товару є об`єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально, у зв`язку із чим просить суд скасувати вказане рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська митниця просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник митниці не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» та Моnі Worldwide ApS (Моні Ворлдвайд АПС, Данія) 16.04.2021 року укладено контракт на поставку сільськогосподарської техніки та запчастин за №L1604SP.

Згідно з умовами контракту продавець взяв на себе зобов`язання продати, а покупець придбати сільськогосподарську техніку, супутнє обладнання, комплектуючі та запчастини до неї в кількості, за цінами і на умовах, викладених в Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту.

Загальна сума контракту складається з сумарної вартості всіх інвойсів (специфікація) заданим контрактом, узгоджених сторонами контракту (п.1.2 контракту). Валютою контракту визначене Євро (п.1.3 контракту). Пунктом 2.1 контракту визначено наступне: продавець поставляє продукцію на умовах, зазначених у специфікаціях та інвойсах у відповідності з Інкотермс 2010. Сплата будь-яких і всіх мит/або митних зборів, необхідних для здійснення процедур митного очищення в країні покупця, покладається на покупця (п.2.3 договору). Приписами п.7.1 договору визначено, що право власності на продукцію переходить від продавця до покупця з моменту отримання товару (продукції) згідно умов поставки. Строк дії контракту визначений сторонами у п.10.3 цього контракту, яким передбачено, що даний контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.

Продавцем (Moni Worldwide ApS) виставлено покупцю (позивачу) інвойс №TDL00000020 від 22.07.2021 року на загальну суму 82 000,00 євро, а також сторонами підписано специфікацію №20 від 22.07.2021 року на загальну суму 82 000,00 євро.

На виконання умов вищевказаного контракту, Мопі Worldwide ApS здійснено поставку товару, а саме:

- сільськогосподарський колісний трактор, марка «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, призначений для сільського господарства, новий, номер шасі/сер. № НОМЕР_1 , потужність двигуна 205 к.с. (151 кВт), тип двигуна дизель, V дв. 6057 см.куб., № двигуна 12621786, загальна кількість посадкових місць - 2, включаючи місце водія, календарний рік виготовлення 2021, модельний рік виготовлення - 2021, двохосьовий, базової комплектації, без GPS, колір зелений, країна походження - Німеччина, в кількості 1 шт. вартістю 41000,00 євро;

- сільськогосподарський колісний трактор, марка «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, призначений для сільського господарства, новий, номер шасі/сер. № НОМЕР_2 , потужність двигуна 205 к.с. (151 кВт), тип двигуна дизель, V дв. 6057 см.куб., № двигуна 12622307, загальна кількість посадкових місць - 2, включаючи місце водія, календарний рік виготовлення 2021, модельний рік виготовлення - 2021, двохосьовий, базової комплектації, без GPS, колір зелений, країна походження - Німеччина, в кількості 1 шт. вартістю 41000,00 євро.

З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем подано до відповідача вантажу митну декларацію №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року, в якій митна вартість товару була задекларована із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, тобто за ціною договору.

Заявлена митна вартість товару по вантажній митній декларації №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року згідно з специфікацією №20 від 22.07.2021 року на умовах поставки EXW, Middelfart, Denmark, відповідно до правил Інкотермс 2010 року, склала загальну суму 82 000,00 євро.

Позивачем разом з МД №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року надано наступні документи:

1. (0271) Пакувальний лист № ТDL00000020/1 від 22.07.2021;

2. (0380) Рахунки-фактури (інвойси) № ТDL00000020 від 22.07.2021;

3. (0730) Автотранспортна накладна №20177420 від 23.07.2021;

4. (0862) Декларація про походження товару № ТDL00000020 від 22.07.2021;

5. (3004) Рахунок-фактура про надання транспортних послуг №352 від 28.07.2021;

6. (3007) Документ на підтвердження транспортних витрат №2807-1 від 28.07.2021;

7. (4100) Зовнішньоекономічний договір №L1604SP від 16.04.2021;

8. (4103) Специфікація №20 від 22.07.2021;

9. (4301) Договір (контракт) про перевезення №20042021-1 від 20.04.2021;

10. (9000) Лист про страхування від 16.04.2021;

11. (9000) Технічні характеристики від 22.07.2021;

12. (9610) Копія експортної митної декларації №21PL412020Е0864683 від 24.07.2021.

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною МД згенеровано обов`язкову форму контролю: « 105- 1» - Контроль правильності визначення митної вартості товарів.

За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №UA110020/2021/007203 від 28.07.2021 року, виявлено певні розбіжності та відсутність деяких відомостей.

Відповідач запропонував декларанту додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме:

-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

-рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

-виписку з бухгалтерської документації;

-ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» листом від 28.07.2021 року повідомило Дніпровську митницю про те, що додаткові документи надаватись не будуть.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА110020/2021/600041/1 від 28.07.2021 року та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110020/2021/00159 від 28.07.2021 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що надані декларантом документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару складових, які б враховували усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення. Таким чином, у митного органу при здійсненні митного контролю товару, заявленого МД від 28.07.2021 року №UА110020/2021/007203 були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару. За результатами розгляду наявних документів та даних, митна вартість товару скоригована відповідачем за другорядним методом визначення митної вартості - 2б) за ціною договору (контракту) щодо аналогічного (подібного) товару, та ґрунтується на раніше визнаній митній вартості товару, співставного з оцінюваним, за МД від 02.06.2021 року №UA110050/2021/005328; №UA110050/2021/005327 - на рівні 63603, 57 євро/шт.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами.

Так, ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 4 ст. 53 цього Кодексу у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

При цьому, ч. 5 ст. 53 МК України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 6 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно підрозділу цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм видно, що митна вартість має бути підтверджена достовірними документами, що містять відомості про всі її складові, визначені на підставі об`єктивних даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ст. 59 МК України, якою встановлено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом фіскальної служби вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше.

Статтею 60 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в п. п. 5-7 ч. 10 ст. 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з статтею VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повина ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Підставою для відмови у митному оформленні ввезеного товару стало те, що позивачем не підтверджено відомості митної вартості товару, який надійшов до митного оформлення, оскільки з наданих документів на перевезення вантажу (договір з ТОВ «Топ Агро Транс», рахунок на оплату, довідка про транспортно-експедиційні витрати) не вбачається, що вартість витрат на навантаження включено до рахунку-фактури, що унеможливлює встановлення понесення витрат на транспортування товару, переданого для митного оформлення.

При цьому у спірному рішенні не вказано:

- обґрунтовані сумніви, які стали підставою для витребування додаткових документів від позивача;

- розбіжності, наявність яких надає митному органу право, у сукупності з обґрунтованими сумнівами, порушувати питання про надання платником податку додаткових документів, обумовлених Митним кодексом України;

- у попередніх повідомленнях-консультаціях, окрім переліку статей Митного кодексу України, не вказано підстав застосування резервного методу визначення митної вартості товару;

- у попередніх повідомленнях-консультаціях не вказано та не визначено конкретного документа, який необхідно надати позивачу для завершення здійснення митного контролю та випуску товару у вільний обіг без здійснення зміни вартості задекларованого товару.

Позивачем на підтвердження транспортних витрат було надано відповідачу наступні документи: договір № 20042021-1 від 20.04.2021 року з перевізником - ТОВ «Топ Агрі Транс», рахунок перевізника № 352 від 28.07.2021 року, довідку № 2807-1 від 28.07.202 року про транспортно-експедиційні витрати.

У поданій відповідачу митній декларації № 11А110020/2021/007203 до митної вартості придбаного товару (графа 12) включено витрати на транспортування до митного кордону України в сумі 74 460,00 грн. що підтверджується довідкою ТОВ «Топ Агр Транс» № 2807-1 від 28.07.2021 року про транспортно-експедиційні витрати (надавалась відповідачу при митному оформленні вантажу).

За змістом зазначеної довідки перевізника - ТОВ «Топ Агро Гране» № 2807-1 від 28.07.2021 року про транспортно-експедиційні витрати вбачається, що транспорті витрати за маршрутом Міддельфарт (Данія) - ПП «Ягодин (Україна) склали 74 460.00 грн. відстань 1420,00 км; витрати по завантаженню склали 3300,00 грн; загальна сума витрат до кордону склала 77 760,00 грн.

При цьому, калькуляція транспортних витрат надається, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, однак, у даному випадку перевезення здійснено без використання власного транспортного засобу ТОВ «Торговий Дім Лідерпартс».

За змістом ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України декларант повинен надати митному органі для проведення митних процедур наступні документи:

1. декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2. зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3. рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4. якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5. за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7. ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8. якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В той же час розділ Б «Складові митної вартості, гривень» Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року за № 599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 року за №984/21296, на який посилається суд першої інстанції не містять конкретного й визначеного переліку документів, який зобов`язаний надати декларант митному органу, в тому числі, але не виключно, і на підтвердження транспортних витрат.

Фактично законодавцем визначено, що декларант повинен надати митному органу на підтвердження транспортних витрат транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідні документи були надані митному органу.

Згідно із п. 11, 12 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Надана позивачем довідка у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» детально відображає шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, а відтак, відповідно до вказаних положень Закону довідка про транспортування є належним доказом понесених позивачем витрат на транспортування.

Стосовно калькуляції транспортних витрат, то даний документ надається, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, однак, у даному випадку перевезення здійснено без використання власного транспортного засобу ТОВ «Торговий Дім Лідерпартс».

Крім того, акт наданих послуг складається за фактом перевезення вантажу до отримувача, у даному випадку ТОВ «Торговий Дім Лідерпартс», оскільки факт отримання вантажу можливий після здійснення митних процедур та розмитнення товару й доставлення вантажу до визначеного сторонами за договором перевезення місця, а саме: Дніпропетровська обл. Дніпровський р-н. смт.Слобожанське. вул. Жасминова, б. 27. Отже, акт наданих послуг за фактом здійсненого перевезення складається за наслідками завершеного перевезення (з момент отримання у визначеному місці призначення отримувачем вантажу), а відтак, не міг бути складений та наданий без фактичного надання послуг позивачу до закінчення перевезення й передачі вантажу одержувачу у визначеному місці призначення доставлення товару - Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт. Слобожанське, вул. Жасминова, б. 27.

Вартість навантаження на транспортний засіб була включена перевізником до загального обсягу наданих послуг (за змістом довідки зазначено вартість робіт з навантаження у розмірі 3300,00 грн).

Вказані обставини справи свідчать, що позивачем в повному обсязі підтверджені витрати на транспортування, в тому числі і витрати на навантажування товару на транспортний засіб.

Стосовно ненадання позивачем доказів оплати перевізнику послуг перевезення необхідно зауважити, що відповідно до п. 3.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученнях № 20042021-1 від 20.04.2021 року строк оплати за послуги перевезення настає через 3 банківські дні з моменту одержання відправником оригіналів документів на підтвердження перевезення (СМК., акт тощо).

Отже, позивач не був зобов`язаний, всупереч умовам договору, завчасно оплачувати послуги перевезення та надавати відповідні документи на підтвердження оплати митному органу. Необхідно зауважити, що з тексту оспорюваного рішення не вбачається, що саме ненадання документа з оплати послуг перевезення позивачем є підставою для винесення оспорюваного рішення й картки відмови.

За викладених обставин, судом не враховано всі наявні обставини та безпідставно зазначено про ненадання позивачем всіх необхідних та встановлених законодавством документів для здійснення митного контролю ввезеного позивачем товару.

Слід також зазначити, що відповідачем не вказано обґрунтувань обрання вартості товару, не зроблено порівняння характеристик оцінюваних товарів (товари різної комплектації), умов поставки, комерційних умов тощо, що не відповідає ст. 55 Митного кодексу України та п.п. 3.4, 3.8 висновкам Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України, що рекомендоване для застосування пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.03.2017 року № 2.

Відповідно до фактичних матеріалів справи, позивачем імпортовано:

- сільськогосподарський трактор «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, новий, 2021 року випуску, серійний № WSXDU50200LD50100, двигун № НОМЕР_3 , потужність двигуна - 205к.с. (151кВт), тип двигуна - дизельний. V двигуна - 6057 см3. у базовій комплектації, без GPS;

- сільськогосподарський трактор «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, новий, 2021 року у випуску, серійний № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_4 , потужність двигуна - 205к.с. (151 кВт), тип двигуна - дизельний, V двигуна - 6057 см3. у базовій комплектації, без GPS.

В той же час для порівняння використано товар - трактор сільськогосподарських робіт, колісний, новий, комплектація згідно замовлення, з комплектом ЗІП, необхідним для подальшого складання та запуску в експлуатацію в кількості 1 шт.. марки «Deutz-Fahr», модель Agrotron 6205G, потужність двигуна - 147кВт / 200к.с.,

Аналізуючи товар, з яким здійснено порівняння відповідачем, судом не враховано різну комплектацію та складові товару.

Так трактори, що поставлялись позивачем мають базову комплектацію, тобто заводську, без додаткових поліпшень, комплектацій, запчастин тощо, тоді як трактори, з якими здійснено порівняння відповідачем, мають іншу комплектацію у вигляді додаткового комплекту ЗІП, необхідного для подальшого складання та запуску в експлуатацію трактора

Трактори, що поставлялись позивачем, були в зібраному стані, не потребували жодних додаткових дій для експлуатації споживачем, тоді як трактори, з якими порівнював відповідач, мають додатковий ЗІП комплект, призначений для подальшого складання та запуску в експлуатацію, тобто завозились у частково або повністю розібраному стані та потребували додаткового вчинення дій для можливості використання споживачем. Трактори мають різну потужність двигуна: потужність двигунів позивача -205к.с. (151кВт), тоді як потужність двигунів тракторів, з якими порівнював відповідач -147кВт/200к.с.

Всі означені обставини впливають на вартість як складових, так і трактора в цілому, свідчать про не ідентичність (подібність, аналогічність) порівнюваного товару.

Згідно із положеннями ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

За приписами ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Положеннями ст. ст. 179, 189, 190 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення; суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни; ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін; вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Зазначені відповідачем підстави жодним чином не перешкоджають митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару на підставі наданих позивачем документів.

При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже, у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Водночас, відповідачем до суду не надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Таким чином, висновок відповідача про непідтврдження відомостей про митну вартість, як на підставу для здійснення коригування заявленої позивачем митної вартості товарів, колегія суддів вважає необґрунтованим та безпідставним.

Окрім цього, під час розгляду справи відповідач не довів, що виявлені ним недоліки якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Так, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не спростовані відповідачем.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені ч. 3 ст. 53 МК України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак, суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.04.2019 року у справі №815/6242/17, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

У постанові від 29.01.2019 року у справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Колегія суддів вважає, що надані ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), а ті розбіжності, які стали підставою для прийняття спірного рішення є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та наведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що надані ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» документи для проведення митних оформлень підтверджують заявлену митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

За наведених обставин доводи відповідача про те, що надані позивачем у ході митного оформлення товару документи містили розбіжності, які унеможливлювали визнання митної вартості товару за основним методом (за ціною договору) є безпідставними.

Отже, відповідач безпідставно прийняв рішення від 28.07.2021 року № UА110020/2021/600041/1 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110020/2021/00159 від 28.07.2021 року, які, за встановлених обставин, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА110020/2021/600041/1 від 28.07.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА110020/2021/00159 від 28.07.2021 року.

Стягнути з Дніпровської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛІДЕРПАРТС» сплачений судовий збір у розмірі 16394,92 грн (шістнадцять тисяч триста дев`яносто чотири грн. 92 коп.)

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 03 листопада 2022 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя Т.І. Ясенова

суддя С.В. Сафронова