Справа № 140/6287/22
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року ЛуцькСправа № 140/6287/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у м. Києві №98 від 25.07.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на посаді газоелектрозварника з 20.07.1983 по 08.05.1984 на Володимир-Волинській птахофабриці та період роботи на посаді газоелектрозварника 4-го розряду з 07.12.1987 по 19.10.1998 у ВАТ «Володимир-Волинська птахофабрика»; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 18.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2022 позивач, досягнувши 57 річного віку, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки має достатній пільговий стаж роботи за Списком № 2 та досяг відповідного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, 25.07.2022 рішенням ГУ ПФУ в м. Києві за № 98 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недостатнім пільговим і страховим стажем. В обґрунтування відмови відповідач-2 зазначив, що до стажу роботи на пільгових умовах і не зараховано періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, оскільки в наданій довідці, що підтверджує особливий характер роботи, зазначено характер виконування робіт, який не відповідає записам трудової книжки, а підставою видачі довідки є лише книга наказів. Крім того, якщо атестація робочого місця не пройдена, тоді повинно бути зазначено посилання на довідник 1991 року.

Позивач, з посиланням на норми чинного законодавства, вважає рішенням ГУ ПФУ в м. Києві протиправним та таким, що прийняте всупереч чинному законодавству, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ У Волинській області вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своє позиції вказує, що 18.07.2022 ОСОБА_1 звернувся за заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ОСОБА_1 . Згідно поданих документів страховий стаж позивача становить 41 рік 5 місяців 6 днів, пільговий стаж по Списку №2 1 рік 5 місяців 16 днів. Рішенням ГУ ПФУ у м.Києві №98 від 25.07.2022 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Приймаючи таке рішення відповідач-2 керувався нормами чинного законодавства.

До стажу роботи на пільгових умовах не зараховано періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, оскільки в наданій довідці, що підтверджує особливий характер роботи, зазначено характер виконання робіт, який не відповідає записам трудової книжки, а підставою видачі є лише книга наказів. Крім того, якщо атестація робочого місця не пройдена, тоді має бути зазначено посилання на довідник 1991 року. Отже, підстав для зарахування стажу на пільгових умовах за Списком №2 спірних періодів роботи позивача відсутні. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує права на зарахування пільгового стажу.

З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Копія ухвали від 03.10.2022 року була вручена відповідачу-2 ГУ ПФУ у м.Києві 12.10.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.10.2022 на адресу суду від відповідача-2 надійшли копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , проте відповідач-2 відзиву на позов не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.07.2022 року звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 54).

Після реєстрації заяви та формування електронної пенсійної справи працівниками ГУ ПФУ у Волинській області заява позивача відповідно до принципу екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у м.Києві, рішенням якого від 25.07.2022 №98 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку недостатнім пільговим і страховим стажем у заявника. Із вказаного рішення слідує, що необхідний страховий стаж, визначений підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців пільгового стажу. Загальний страховий стаж з урахуванням додаткових років по Списку №2 розраховано за даними персоніфікованого обліку, трудової книжки, військового квитка, диплома і документів, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах та складає 41 рік 05 місяців 06 днів. Пільговий стаж по Списку №2 складає 1 рік 5 місяців 16 днів. До стажу роботи на пільгових умовах не зараховано періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, оскільки в наданій довідці, що підтверджує особливий характер роботи, зазначено характер виконування робіт, який не відповідає записам трудової книжки, а підставою видачі є лише книга наказів. Крім того, якщо атестація робочого місця не пройдена, тоді має бути зазначено посилання на довідник 1991 року (а.с. 18).

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача-2, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункт 2 частина друга статті 114 Закону №1058-IV).

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

Тобто, професія електрогазозварника була передбачена у Списках №2.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зокрема, трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 (а.с. 13-17), ОСОБА_1 , зокрема, у періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998 працював газоелектрозварником на Володимир-Волинській птахофабриці, яка в подальшому перейменована на ВАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика», ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Вказані періоди роботи позивача внесені у трудові книжки з посиланням на підстави їх внесення. Записи містять усі необхідні відомості щодо прийому та звільнення позивача з роботи.

У свою чергу, як вбачається з рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 25.07.2022 №98, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У вказаному рішенні, зокрема зазначено, що страховий стаж позивача становить 41 рік 5 місяців 06 дні, з них пільговий стаж за Списком №2 становить 1 років 05 місяців 06 днів. До стажу роботи на пільгових умовах не зараховано періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, оскільки в наданій довідці, що підтверджує особливий характер роботи, зазначено характер виконування робіт, який не відповідає записам трудової книжки, а підставою видачі є лише книга наказів. Крім того, якщо атестація робочого місця не пройдена, тоді має бути зазначено посилання на довідник 1991 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 наявні відповідні записи щодо спірних періодів роботи на Володимир-Волинській птахофабриці газоелектрозварником з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його пільгового трудового стажу.

Крім того, вказані періоди роботи підтверджуються довідками ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» від 27.05.2022 №688 (а.с. 19) та від 740 від 25.05.2020 (а.с. 31).

Більше того, достовірність вказаних довідок підтверджена ГУ ПФУ у Волинській області під час проведення позапланової перевірки достовірності наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» виданих від 27.05.2022 №688 за періоди з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, від 18.10.2021 №263, від 25.05.2020 №740, результати якої оформлені актом від 11.07.2022 №0300-1102-1/2012 (а.с. 51).

З огляду на зазначене, суд вважає безпідставним твердження відповідача-2 про те, що в наданій довідці, що підтверджує особливий характер роботи, зазначено характер виконування робіт, який не відповідає записам трудової книжки.

При цьому, суд наголошує, що професії «газоелектрозварник», «електрогазозварник», «газозварник», «електрозварник» є спорідненими.

З врахуванням встановлених обставин та на підставі аналізу норм законодавства, наведених вище, суд дійшов висновку про те, що наявні докази записи трудової книжки, що додатково підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, є достатніми для зарахування позивачу до пільгового страхового стажу для обчислення пенсії спірних періодів роботи на Володимир-Волинській птахофабриці газоелектрозварником з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем-2 неправомірно не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача на Володимир-Волинській птахофабриці газоелектрозварником з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998.

Щодо необхідності наявності результатів атестації робочих місць, як про це зазначає відповідач-2 у спірному рішенні, суд зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі Порядок №442) від 01.08.1992 №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду 19.02.2020 року у справі №520/15025/16, зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, відсутність проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього, згідно пункту 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу).

Суд наголошує, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи наведене вище, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Однак, ГУ ПФУ в м.Києві таким правом не скористалося.

З огляду на вищезазначені норми права, слід дійти висновку, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

З огляну на наведені норми чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що ГУ ПФУ в м.Києві протиправно відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

З матеріалів справи слідує, що станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (18.07.2022) позивач досяг віку повних 57 років та має загальний страховий стаж 41 рік 05 місяців 06 днів.

Отже, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на Володимир-Волинській птахофабриці газоелектрозварником з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998, загальний пільговий стаж позивача становить не менше 12 років 06 місяців (13 років 1 місяць 18 днів).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в позивача права на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії та необхідними документами 18.07.2022. Відтак, права позивача належать захисту саме з дати звернення із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ в м.Києві як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 25.07.2022 №98 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області (до якого позивач звертався із заявою про призначення пенсії) зарахувати до пільгового страхового стажу період роботи на посаді газоелектрозварника з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998 та здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV з 18.07.2022.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь Державного бюджету України необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м.Києві, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 25.07.2022 №98 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу період роботи на посаді газоелектрозварника з 20.07.1983 по 08.05.1984 та з 07.12.1987 по 19.10.1998 та здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18.07.2022.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот девяносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк