Справа № 380/3144/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3144/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про перерахунок пенсії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУПФУ у Львівській області, в якому просить:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 протиправним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня звернення за призначенням пенсії;

- судові витрати стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає наведене у рішенні обґрунтування відмови у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком №1 безпідставним, а рішення відповідача незаконним. Звертає увагу суду, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 27 років 7 місяців 6 днів (станом, на день подання заяви про призначення пільгової пенсії), а пільговий стаж складає 15 років 11 місяців 21 день, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Твердження відповідача про те. що стаж роботи за професією баночника не може зараховуватися як пільговий є помилковим. Щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу на посаді видувальника з 01.01.1994 по 24.03.2003, через відсутність у довідці від 12.10.2021 №13 підпису бухгалтера та відмова у зарахуванні періоду роботу з 17.03.1993 по 24.02.2008 до пільгового стажу, то позивач вважає дані підстави для відмови такими, що суперечить положенням чинного законодавства, зокрема ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України основним документом, у яких чітко визначено, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Ухвалою від 11.02.2022 суд відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

ГУПФ України у Львівській області проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві. Вказує що необхідний пільговий стаж на роботах із особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці визначений п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове-державне пенсійне страхування» (Список 1), становить 10 років. Як вбачається із наданих позивачем документів про стаж, а саме: трудової книжки, довідки про підтвердження пільгового стажу, загальний страховий позивача становить 27 років 07 місяців 6 днів. Тобто, чинним законодавством передбачена можливість призначення пенсії на пільгових умовах - лише при наявності як страхового так і пільгового стажу. Таким чином, оскільки в позивача відсутній страховий стаж, тому відсутні підстави для призначення пільгової пенсії за Списком №1 з дня звернення за призначенням пенсії.

Позивач надав відповідь на відзив. Вказує, що твердження відповідача про те, що стаж роботи за професією баночника не може зараховуватися як пільговий є помилковим На день прийняття ОСОБА_1 на посаду баночника, а саме 16.03.1990, була чинною Постанова Ради Міністрів СРСР «Прозатвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №1173 від 22.08.1956, у якій посада баночника містилася. Також звертає увагу, що в даному випадку трудова книжка наявна в оригіналі.

Від ГУПФ України у Львівській області надійшли заперечення на відповідь на відзив. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 16.03.1990 по 01.01.1994 на посаді баночника, пільговою довідкою від 23.03.2021 №14 Львівської обласної організації Національної спілки художників України, оскільки вказана професія не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26.01.1991 №10. Також не зараховано період роботи на посаді видувальника з 01.01.1994 по 24.03.2003, оскільки у довідці від 12.10.2021 №13 відсутній підпис головного бухгалтера. Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посаді баночника необхідно надали уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством, на якому працював позивач, на підставі первинних документів за час виконання роботи з посиланням на Постанову Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Ухвалою від 01.06.2022 суд залучив до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

ГУПФ України у Київській області відзиву на позовну заяву на надало.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.11.2021 позивач звернувся із заявою до ГУПФ України у Львівській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУПФ України у Київській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУПФ України у Київській області 18.11.2021 прийняло рішення №83 про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.

У рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 16.03.1990 по 01.01.1994 на посаді баночника, пільговою довідкою від 23.03.2021 №14 Львівської обласної організації Національної спілки художників України, оскільки вказана професія не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 26.01.1991 №10.

Також не зараховано період роботи на посаді видувальник з 01.01.1994 по 24.03.2003, оскільки у довідці від 12.10.2021 №13 відсутній підпис головного бухгалтера.

Вказано, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посаді баночника необхідно надати уточнюючу довідку про періоди роботи, видану підприємством, на якому працював позивач, на підставі первинних документів за час виконання роботи з посиланням на Постанову Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах». Для зарахування періоду роботи з 17.03.1993 по 24.02.2008 до пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку за формою затвердженою додатком 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Вважаючи зазначене рішення протиправними, а вказані у ньому підстави відмови необґрунтованими, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Загальний стаж роботи ОСОБА_1 , що не спростовується пенсійним органом становить 27 років 7 місяців 6 днів (станом, на день подання заяви про призначення пільгової пенсії).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача у нього наявний зокрема такий стаж роботи:

- з 16.03.1990 по 01.01.1994 на посаді баночника Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики;

- з 01.01.1994 по 08.07.1996 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики;

- з 02.03.1997 по 01.11.1997 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики;

- з 03.11.1997 по 19.04.1999 на посаді видувальника скловиробів ПГТ «Жорна - 2»;

- з 26.09.2002 по 24.03.2003 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики;

- з 24.09.2009 по 30.04.2010 на посаді склодува ТзОВ «Галицьке скло»;

- з 01.06.2015 станом на 10.11.2021 на посаді склодува ФОП ОСОБА_2 .

Спірним у даному випадку є стаж роботи позивача з 16.03.1990 по 01.01.1994, з 01.01.1994 по 24.03.2003, та з 17.03.1993 по 24.02.2008.

Вказані у спірному рішенні періоди не зараховані до пільгового стажу з наступних підстав:

- посада баночника не відноситься до переліку професій передбачених Списком №1;

- довідка від 12.10.2021 №13 не містить підпису головного бухгалтера;

- необхідно надати уточнюючу довідку.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-VI пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-VI, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзацу першого пункту 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд з`ясував, що відомостями трудової книжки позивача підтверджується робота у періоди з 01.01.1994 по 08.07.1996, з 02.03.1997 по 01.11.1997; з 03.11.1997 по 19.04.1999, з 26.09.2002 по 24.03.2003, з 24.09.2009 по 30.04.2010 та з 01.06.2015 по день звернення до ГУПФУ у Львівській області на роботах що передбачені Списком №1. З огляду на що, подання уточнюючої довідки у даному випадку не потрібно і покликання на необхідність подання такої довідки є необґрунтованими.

Щодо тверджень про відсутність у наявній довідці підпису головного бухгалтера, то такі судом оцінюються критично. Помилки допущені роботодавцем при оформленні документів, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки не залежать від працівника.

Стосовно доводів пенсійного органу про те, що робота баночником не передбачена Списком №1, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

На день прийняття ОСОБА_1 на посаду баночника, а саме 16.03.1990, була чинною Постанова Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №1173 від 22.08.1956, у якій посада баночника містилася у розділі XV «Стекольное и фарфоро-фаянсовое производство» у підрозділі 1 «Стекольное производство. Приготовление стекломассы. Производство технического стекла. Рабочие».

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Таким чином суд встановив, що у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у відповідні періоди на посадах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, як такі, що зазначені у Списках №1, чинних у ці періоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

З огляду на вказане, враховуючи встановлені обставини, суд висновує, що ГУПФ України у Львівській області слід зобов`язати зарахувати позивачу періоди його роботи з 16.03.1990 по 01.01.1994 на посаді баночника Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 01.01.1994 по 08.07.1996 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 02.03.1997 по 01.11.1997 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 03.11.1997 по 19.04.1999 на посаді видувальника скловиробів ПГТ «Жорна-2»; з 26.09.2002 по 24.03.2003 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 24.09.2009 по 30.04.2010 на посаді склодува ТзОВ «Галицьке скло»; з 01.06.2015 по 10.11.2021 на посаді склодува ФОП ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня звернення за призначенням пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу 2 підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип поділу влади. Тому, завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

У межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення щодо не зарахування до пільгового стажу позивача визначений у трудовій книжці періодів його роботи.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та встановлювати наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати ГУПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву від 10.11.2021 про призначення пільгової пенсії, за результатами розгляду якої прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи обраний спосіб захисту поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України у Київській області підлягає сума у розмірі 496,20 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає, що у позовній заяві визначений лише їх орієнтовний розмір (10000,00 грн.). Доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, не надано. Тому суд зазначає, що питання стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу може бути вирішене за умови надання відповідних доказів у встановлений законодавством строк.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 293, КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 18.11.2021 №83 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди його роботи з 16.03.1990 по 01.01.1994 на посаді баночника Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 01.01.1994 по 08.07.1996 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 02.03.1997 по 01.11.1997 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 03.11.1997 по 19.04.1999 на посаді видувальника скловиробів ПГТ «Жорна-2»; з 26.09.2002 по 24.03.2003 на посаді видувальника скловиробів Львівської експериментальної кераміко-скульптурної фабрики; з 24.09.2009 по 30.04.2010 на посаді склодува Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицьке скло»; з 01.06.2015 по 10.11.2021 на посаді склодува ФОП ОСОБА_2 до пільгового стажу за Списком №1, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.11.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.