Справа № 520/20064/21
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2022-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 листопада 2022 року Справа № 520/20064/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Койдан Ю.О.,

за участю:

представника відповідача - Зеленохатова І.Е.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС У Харківській області від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року №2 2, від 30.09.2021 року № 8, від 30.09.2021 року № 8, від 30.09.2021 року № 0;

- судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22 700,00 грн. стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь ТОВ "ФК "Платіжний центр".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, прийнятими без врахування наданих позивачем пояснень та додаткових документів, необґрунтованими, та таким, що суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою від 18.10.2021 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності норм чинного податкового законодавства.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Засобами електронного зв`язку представником позивача було подано заяву про розгляд позовної заяви без участі представника позивача за наявними у матеріалах справи доказами та поясненнями.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 21.04.2021 № 2959-п проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Платіжний центр» за період діяльності з 01.01.2017 по 31.03.2021 з метою контролю за свосчасністю, достовірністю, повнотою нарахування сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства., контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 27.08.2021 № 14745/20-40-07-12-07/37878674 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Платіжний центр».

На підставі Акту від 27.08.2021 № 14745/20-40-07-12-07/37878674 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Платіжний центр» (далі також Акт перевірки), відповідачем були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

1) від 30.09.2021 року № 2, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток фінансових установ, включаючи філіали аналогічних організацій, розташованих на території України, за винятком страхових організацій в сумі 11 214 846,25 грн., з яких 9 441 697,00 грн. основне зобов`язання, 1 773 149,25 грн. штрафні санкції;

2) від 30.09.2021 року № 2, яким Позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2021р. на суму 107 868 934,00 грн.;

3) від 30.09.2021 року № 2, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2 535 001,50 грн., з яких: 2 042 108,00 грн. основне зобов`язання, 492 893,50 грн. штрафні санкції;

4) від 30.09.2021 року № 2, яким попереджено Позивача про необхідність скласти та зареєструвати податкові накладні на суму ПДВ 2 042 107,20 грн. та застосовано штраф за платежем податок на додану вартість в сумі 985 787,00 грн.;

5) від 30.09.2021 року № 8, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 350 617,66 грн., з яких 5 218 633,08 грн. основне зобов`язання, 1 034 686,56 грн. штраф, 97 298,02 грн. пеня;

6) від 30.09.2021 року № 8, яким Позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 529 218,14 грн., з яких 434 886,09 грн. грн. основне зобов`язання, 86 223,88 грн. штраф, 8 108,17 грн. пеня;

7) від 30.09.2021 року № 0, яким Позивачу застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 39 123 720,20 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

ТОВ «Фінансова компанія «Платіжний центр» подано заперечення на акт перевірки.

Згідно відповіді ГУ ДПС у Харківській області від 27.09.2021 заперечення ТОВ «Фінансова компанія «Платіжний центр» залишилось без задоволення, висновки акту перевірки без змін.

Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті за відсутності на те правових підстав, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 30.09.2021 року № 2 та від 30.09.2021 року № 2.

Судом встановлено, що відповідно до Акту перевірки, перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР показників у рядку 01 декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2017 по 31.03.2021 встановлено їх заниження всього у сумі 117 853,00 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «ФК «Платіжний центр» для ведення бухгалтерського обліку застосовує План рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. № 291 (далі План рахунків).

Згідно приписів п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Відповідно до п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 Податкового кодексу України.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291, для обліку доходів використовуються рахунки 7 класу «Доходи і результати діяльності», а для обліку витрат використовуються рахунку 9 класу «Витрати діяльності».

Відповідно до Інструкції № 291, Рахунки класу 7 "Доходи і результати діяльності" призначені для узагальнення інформації про доходи від операційної, інвестиційної і фінансової діяльності підприємства. За кредитом рахунку 71 "Інший операційний дохід" відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - суми непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов`язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 "Фінансові результати".

Враховуючи те, що відповідно до Інструкції № 291 доходи підлягають відображенню за кредитом рахунку 71 «Інший операційний дохід», що, як встановлено матеріалами справи та висновком експертизи, і було відповідно відображено позивачем, відповідачем зроблено невірні висновки щодо не включення ТОВ «ФК «Платіжний центр» зазначеної суми до складу доходів. Отже, Судом не підтверджується висновок відповідача щодо заниження позивачем доходів у сумі 117 853,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення № 88).

Згідно п. 2.4; п. 2.13 Положення № 88 первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Законодавством не передбачено типової форми бланку акту надання послуг, порядку його заповнення та переліку інформації, яка обов`язково в ньому має бути відображена. Таким чином, суб`єкт господарювання самостійно розробляє і застосовує бланк первинного документу акту надання послуг, а також перелік інформації, яку він має містити, у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення № 88.

Крім того, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлено. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Враховуючи, що наявні в матеріалах справи акти наданих послуг за формою та змістом відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять всі обов`язкові реквізити та те, що законодавством не визначено ступінь деталізації, з якою суб`єкт господарювання має описувати в актах наданих послуг виконані послуги, твердження відповідача щодо відсутності всіх необхідних достовірних даних, що підтверджують фактичне надання послуг, є необґрунтованими.

У зв`язку з цим, необґрунтованим також є висновок відповідача щодо неможливості відображення в обліку ТОВ «ФК «Платіжний центр» операцій з надання правової допомоги відповідно до Договорів про надання правової допомоги № 05/12-2019 від 05.12.2019 та № 02/03-2020 від 02.03.2020 та операцій з надання адвокатських послуг за Договором про надання адвокатських послуг від 04.06.2020 б/н.

Отже, у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та положення № 88, надані до матеріалів справи акти надання послуг ТОВ «ФК «Платіжний центр» документально підтверджують надання послуг ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «ЕКСПЕРТНО-КОНСУЛЬТАЦІЙНЕ БЮРО МАЕСТРО» в загальній сумі 1 653 000,00 грн. (52 000,00 + 1 575 000,00 + 26 000,00) на адресу позивача та обґрунтованість віднесення вартості зазначених послуг до складу адміністративних витрат.

Стосовно твердження відповідача про заниження позивачем об`єкту оподаткування податком на прибуток внаслідок віднесення до складу витрат від курсових різниць у розмірі 8 000 000,00грн., суд зазначає наступне.

Згідно висновків Акту перевірки, «ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» до складу витрат по рядку 2180 включено курсові різниці, в тому числі, виключено з витрат майбутніх періодів витрати від курсових різниць шляхом їх віднесення до складу витрат від операційної курсової різниці на суму 8 000 000,00 грн.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до визначення понять, що містяться в тексті Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», курсова різниця - це різниця, яка є наслідком переведення визначеної кількості одиниць однієї валюти в іншу валюту за різними валютними курсами.

ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» складає фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та використовує форми звітів, затверджені Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73.

Метою складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до п. 8 розділу II П(С)БО 1 у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Вказаний висновок також підтверджується дослідженням, проведеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.

Таким чином, доводи відповідача щодо заниження ТОВ «ФК «Платіжний центр» об`єкта оподаткування внаслідок віднесення до складу витрат від курсових різниць у розмірі 8 000 000,00грн. є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Щодо подання позивачем 28.04.2021 до ДПІ за місцем обліку уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток підприємства, за звітний (податковий період) - 2020 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до уточнюючих податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та квитанцій щодо отримання звітності органами ДПС, 28.04.2021 ТОВ «ФК «Платіжний центр» подано дві уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток, за даними яких позивачем зменшено показник фінансового результату до оподаткування на 106 798 035 грн.

Відповідно до п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України, платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок (з урахуванням термінів продовження, зупинення або перенесення термінів її проведення) не має права подавати уточнюючі податкові декларації (розрахунки) до поданих ним раніше податкових декларацій з відповідного податку і збору за звітний (податковий) період, який перевіряється контролюючим органом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що уточнюючі податкові декларації з податку на прибуток позивачем подані до контролюючого органу до початку перевірки (травень 2021) у відповідності до вимог ст. 50 ПКУ.

Таким чином, судом встановлено, що твердження відповідача стосовно завищення позивачем показника «інші операційні витрати» не підтверджується.

Згідно висновків Акту перевірки, відповідач стверджує, що «ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» на порушення п. 14.1, п. 44.2 сі. 44. пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України завищено фінансові витрати, визначені відповідно до даних бухгалтерського обліку, та відображені у фінансовій звітності позивача відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності на загальну суму 44 473 423,32 грн.

«…У періоді, що перевірявся, ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» до складу витрат по рядку 2250 «Фінансові витрати» Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (Форма №2) віднесено витрати на загальну суму 44 474 тис. грн. Згідно наданим до перевірки документам встановлено, що у періоді, що перевірявся, ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» до складу фінансових витрат включено нараховані відсотки по Договору про надання позики від 04.04.2017 №04-04/17-СА (далі по тексту - Договір позики), який укладено з Компанією DLS INVESTMENT SOLUTION S LTD (Великобританія)».

Відповідно до пункту 2.1 Договору позики, цільовим призначенням надання Позики є поповнення обігових коштів Позичальника, у тому числі для закупівлі обладнання, устаткування, програмного забезпечення, оплати робіт та послуг щодо виконання зобов`язань Позичальника за господарськими та іншими договорами; для купівлі корпоративних прав підприємств, купівлі кредитних портфелів у банках та інших фінансових установах, погашення банківських та інших кредитів та відсотків по ним; видача фінансових позик та отримання відсотків по ним, інші цілі, пов`язані з господарською діяльністю Позичальника.

Актом перевірки визначено, що грошові кошти в сумі 6500000,00 доларів США (еквівалент 172 827 694,00 грн.) надійшли на поточний рахунок ТОВ "ФК "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР".

Як встановлено судом та підтверджується висновками експертизи, в бухгалтерському обліку надходження коштів від нерезидента відображено 26.04.2017 (дата надходження коштів на розподільчий рахунок) на суму 6500000,00 доларів США. Позивачем було продано валютні кошти отримані за договором позики (50% коштів обов`язковий продаж, 50% - добровільний продаж).

Відповідно до висновків Акту перевірки, отримані позикові кошти частково були використані для фінансування інвестиційного договору.

Всього витрачено позикових коштів на реалізацію інвестиційного договору у загальній сумі 33 611 200,00 грн. Решта позикових коштів (172 827 694,00 грн. 33 611 200 грн. = 139 216 494,00 грн.) витрачена на фінансування поточної діяльності ТОВ «ФК «Платіжний центр».

Отже, на фінансування інвестиційного договору витрачено 19,45% позикових коштів, отриманих за договором позики від DLS INVESTMENT SOLUTIONS LTD.

Згідно Додаткової угоди № 3 до Договору про надання позики, «Загальна отримана Позичальником сума Позики і нараховані відсотки підлягають поверненню Позикодавцю до 20 квітня 2028 року. За власним рішенням Позичальника і за наявності у нього фінансової можливості Позичальник має право провадити:

5.2.1. Дострокове повне та або часткове повернення суми отриманої позики, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

5.2.2. Дострокову сплату нарахованих відсотків, в тому числі шляхом проведення щомісячних, щоквартальних або інших періодичних платежів Позичальником на користь Позикодавця, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Реалізація права Позичальника на повне та/або часткове дострокове повернення суми Позики, та/або дострокову сплату нарахованих відсотків не вимагає отримання від Позикодавця попереднього та/чи наступного усного чи письмового погодження. Суми на повне та/або часткове дострокове повернення суми Позики, та/або дострокову сплату нарахованих відсотків визначаються Позичальником самостійно».

Особливості обліку відсотків за позиками, використаними для створення кваліфікованого активу визначаються нормами Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 23 (МСБО 23) "Витрати на позики", який містить наступні визначення:

- витрати на позики - витрати на сплату відсотків та інші витрати, понесені суб`єктом господарювання у зв`язку із запозиченням коштів.

- кваліфікований актив - це актив, який обов`язково потребує суттєвого періоду для підготовки його до використання за призначенням чи для реалізації.

Відповідно до п.8 і п.9 МСБО 23, «суб`єкт господарювання капіталізує витрати на позики, які безпосередньо відносяться до придбання, будівництва або виробництва кваліфікованого активу як частина собівартості цього активу. Суб`єкт господарювання визнає інші витрати на позики як витрати в тому періоді, у якому вони були понесені.

Витрати на позики, які безпосередньо відносяться до придбання, будівництва або виробництва кваліфікованого активу, включаються до собівартості цього активу. Такі витрати на позики капіталізуються як частина собівартості активу, якщо існує ймовірність того, що вони принесуть суб`єктові господарювання майбутні економічні вигоди і що ці витрати можна достовірно оцінити».

Згідно п.10 МСБО 23, витрати на позики, які безпосередньо відносяться до придбання, будівництва або виробництва кваліфікованого активу, є тими витратами на позики, яких можна було б уникнути, якби не робилися витрати на кваліфікований актив. Якщо суб`єкт господарювання позичає кошти конкретно з метою отримання певного кваліфікованого активу, тоді витрати на позики, які безпосередньо відносяться до цього кваліфікованого активу, можна легко ідентифікувати. Згідно норми п.14 МСБО 23, якщо кошти позичені взагалі й використовуються з метою отримання кваліфікованого активу, то суму витрат на позики, яка підлягає капіталізації, слід визначати шляхом застосування норми капіталізації до витрат на цей актив. Норма капіталізації повинна бути середньозваженою величиною витрат на позики стосовно всіх непогашених позик суб`єкта господарювання протягом цього періоду, а не лише позик, які були здійснені конкретно з метою отримання кваліфікованого активу. Сума витрат на позики, капіталізована суб`єктом господарювання протягом періоду, не повинна перевищувати суму витрат на позики, понесених протягом цього періоду.

Відповідно до договору позики від 04.04.2017 № 04-04/17-СА, цільовим призначенням її надання є поповнення обігових коштів ТОВ «ФК «Платіжний центр».

Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що підтверджується також і висновком експертизи, виходячи з цільового призначення позики твердження, що вона отримана безпосередньо на створення виключно кваліфікованого активу, є необґрунтованим.

Для обліку витрат у вигляді нарахованих відсотків застосовується рахунок 95 "Фінансові витрати" (зокрема субрахунок 951 "Відсотки за кредит"). Відповідно до Інструкції № 291, за дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 "Фінансові результати", а також на рахунки обліку витрат з придбання, будівництва, створення, виготовлення, виробництва, вирощування і доведення кваліфікаційного активу до стану, у якому він придатний для використання із запланованою метою або продажу.

Відповідно до Інструкції №291, включення витрат до складу фінансового результату в регістрах бухгалтерського обліку відображається бухгалтерським записом: Дт 79 Кт 951. Отже, в частині таких записів відсотки за користування позикою не були віднесені до фінансового результату, а збільшили вартість активів.

Сума відсотків, віднесена ТОВ «ФК «Платіжний Центр» безпосередньо до складу витрат за перевіряємий період склала всього: 41 067 738,52 грн. Питома вага суми відсотків віднесених на витрати за період 2017 1 квартал 2021 у загальній сумі нарахованих відсотків склала 41 067 738,62 грн. / 109 898 686,88 грн. = 37,36%.

Відповідно, 62,64% суми нарахованих відсотків за позикою, отриманою від DLS INVESTMENT SOLUTIONS LTD за період 2017 1 квартал 2021 капіталізовано.

Отже, враховуючи те, що питома вага капіталізованих відсотків більша, ніж відсоток позикових коштів, використаних на фінансування інвестиційного договору (19,45%, тоді як питома вага капіталізованих відсотків у загальному обсязі нарахованих відсотків складає 62,64%), суд зазначає, що висновок Акту перевірки щодо завищення ТОВ «ФК «Платіжний центр» суми витрат та, відповідно заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, на загальну суму 44 474 тис.грн. внаслідок віднесення на фінансовий результат відсотків, нарахованих за позикою, отриманою від DLS INVESTMENT SOLUTIONS LTD, не підтверджується.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 року № 2, суд зазначає наступне.

У акті перевірки вказано, що в порушення п.181.1 ст.181, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» занижено податкові зобов`язання на загальну суму 420386,0 грн., за рахунок не нарахування податкових зобов`язань на дату виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 №1088, який укладено з Visa International Service Associstion (США).

Після даної господарської операції, на всі подальші операції ТОВ «ФК «Платіжний центр», які підлягають оподаткуванню ПДВ для платників ПДВ і до моменту, як ТОВ «ФК «Платіжний центр» фактично став платником ПДВ, відповідачем нарахувано податкові зобов`язання з ПДВ.

В преамбулі Генерального договору партнерства № 1088 від 20.09.2017, укладений між ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» (Партнер) (не є платником податку на додану вартість на момент укладення договору) та Visa International Service Association (далі Visa) (далі Договір) зазначено, що Visa бажає, щоб Партнер впровадив функціонал прийому безконтактних банківських карток Visa pay Wave та NFC-продуктів Visa у системі оплати проїзду у громадському транспорті міста Харкова.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, «датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи грошові кошти у розмірі 90 000,00 доларів США були отримані позивачем від замовника Visa International Service Association як попередня оплата.

За нормами п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ за зазначеним Договором є дата зарахування коштів на рахунок ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР».

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту надання послуг № 90 від 27.01.2021, складеного між ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» (виконавець) та Visa International Service Association (замовник) за договором №1088 від 20.09.2017 на загальну суму 190 000,00 доларів США, надавались наступні послуги:

- надання комплексних послуг у сфері системної інтеграції рішень по автоматизації систем оплати проїзду на громадському транспорті, а саме впровадження функціоналу прийому безконтактних банківських карток Visa payWave та NFC-продуктів Visa у системі оплати проїзду на громадському електротранспорті - у сумі 90 000,00 доларів США;

- надання комп`ютерних послуг у сфері системної інтеграції рішень по автоматизації систем оплати проїзду на громадському транспорті, а саме впровадження функціоналу прийому безконтактних карток Visa payWave та NFC-продуктів Visa у системі оплати проїзду на громадському електротранспорті у сумі 80 000,00 грн.;

- надання комплексних послуг у сфері системної інтеграції рішень по автоматизації систем оплати проїзду на громадському транстпорті, а саме впровадження функціоналу прийому безконтактних банківських карток Visa payWave та NFC-продуктів Visa у системі оплати проїзду на громадському електротранспорті у сумі 10 000,00 доларів США;

- надання комплексних послуг у сфері системної інтеграції рішень по автоматизації систем оплати проїзду на громадському транспорті, а саме впровадження функціоналу прийомц безконтактних банківських карток Visa payWave та NFC-продуктів Visa у системі оплати проїзду на громадському електротранспорті сума 5 000,00 доларів США;

- монтаж EMV-комплектів для оновлення в валідатори Microelektronika CVB24, що використовуються в Харківському метрополітені сума 5 000,00 доларів США.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту186.2 ст.186 Податкового кодексу України, місцем постачання послуг є:

- місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном (п. 186.2.1):

а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;

б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;

в) послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;

г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном;

- фактичне місцезнаходження нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов`язані з нерухомим майном (п. 186.2.2.):

а) послуг агентств нерухомості;

б) послуг з підготовки та проведення будівельних робіт;

в) інших послуг за місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується;

- місце фактичного надання послуг у сфері культури, мистецтва, освіти, науки, спорту, розваг або інших подібних послуг, включаючи послуги організаторів діяльності в зазначених сферах та послуги, що надаються для влаштування платних виставок, конференцій, навчальних семінарів та інших подібних заходів (п. 186.2.3).

Оскільки за Договором не відбувається постачання рухомого і нерухомого майна, а також послуг, пов`язаних з рухомим чи нерухомим майном, місце постачання за операціями, здійсненими відповідно до Договору не визначається пунктами 186.1 і 186.2 ст.186 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.186.3 ст. 186 Податкового кодексу України місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання. До таких послуг належать:

а) надання майнових прав інтелектуальної власності, створення за замовленням та використання об`єктів права інтелектуальної власності, у тому числі за ліцензійними договорами, а також надання (передача) права на скорочення викидів парникових газів (вуглецевих одиниць).

Відповідно до ст. 418 Цивільного кодексу України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності. Згідно ст.420 ЦКУ до об`єктів права інтелектуальної власності, серед інших, відносяться:

-комп`ютерні програми;

-компіляції даних (бази даних);

-наукові відкриття;

-винаходи, корисні моделі, промислові зразки;

-компонування (топографії) інтегральних мікросхем;

-раціоналізаторські пропозиції.

Враховуючи зміст наданих ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» послуг, відображених в Акті надання послуг № 90 від 27.01.2021, вони пов`язані з використанням об`єктів інтелектуальної власності (крім останньої, за якою ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» нараховано податкові зобов`язання на дату першої події).

Отже, місцем постачання послуг, визначених Договором, відповідно до п.186.3 ст. 186 Податкового кодексу України є постачання за місцем реєстрації Visa, а отже постачання послуг здійснюється не на митній території України.

Таким чином, послуги, що надавались ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» на користь нерезидента Visa відповідно до Договору не є об`єктом оподаткування ПДВ, оскільки їх місце постачання розташоване не на території України.

Враховуючи вищенаведене, не підтверджуються наступні висновки відповідача:

1) «відповідно до п.186.4 ст.186 Податковою кодексу України місцем постачання послуг по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 № 1088 є місце реєстрації постачальника».

2) «… за фактом надходження 25.06.2018 від нерезидента Visa International Service Association (США) по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 № 1088 коштів па загальну суму 80000,00 дол.США (еквівалент по курсу НБУ 2099112.08 гри) у ТОВ «ФК «ПЛАТІЖ НИЙ ЦЕНТР» у червні 2018 року виникли податкові зобов`язання у сумі 349352,01 грн. (обсяг постачання без ПДВ - 1749260,07 грн.);

3) «За фактом надходження 27.10.2020 від нерезидента Visa International Service Associstion (США) по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 № 1088 коштів на загальну суму 10000,00 дол.СІІІА (еквівалент по курсу НБУ 283352,00 гри) у ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» у жовтні 2020 року виникли податкові зобов`язання у сумі 47225,33 гри (обсяг постачання без ПДВ - 236126.67 грн.)»;

4) «За фактом надходження 27.01.2021 від нерезидента Visa International Service Associstion (США) по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 № 1088 коштів на загальну суму 10000,00 дол. США (еквівалент по курсу НБУ 28,1524 грн.) у ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» у січні 2021 року виникли податкові зобов`язання у сумі 46920.67 гри (обсяг постачання без ПДВ - 234607,33 грн.).

Отже, висновок відповідача щодо заниження ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 420 386,00 грн. внаслідок не нарахування податкових зобов`язань при здійсненні операцій з постачання послуг по Генеральному договору партнерства від 20.09.2017 № 1088, укладеного з Visa International Service Associstion (США), не підтверджується.

Щодо оподаткування ПДВ операцій з безоплатної передачі електронних квитків, суд прийшов до наступних висновків.

Між ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» та Управлінням праці та соціальних питань Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради укладено Договір про соціальне партнерство від 27 вересня 2018 року б/н, предметом якого є здійснення заходів щодо спільної організації забезпечення осіб, яким законом та рішеннями сесій Харківської міської ради надано право пільгового проїзду у міському пасажирському транспорті, електронними квитками на безоплатній основі.

Згідно з Актом приймання-передачі електронних квитків від 27.09.2018 до Договору від 27 вересня 2018 року про соціальне партнерство та Акту про списання товарів від 28.09.2018 № 51, підтверджено безкоштовне передання Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради безконтактних карток «Міfare» у кількості 300000 штук на загальну суму 7012170,00 грн.

Відповідно то пп. 14.191 п. 14.1. ст.14 Податкового кодексу України «постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як Власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду».

Відповідно до пп.181.1 ст.181 Податкового кодексу України, «у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 грн. (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання)».

Відповідно до п.183.1 ст. 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. А згідно п.183.2 ст.183 Податкового кодексу України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що операції ТОВ «ФК «Платіжний центр» з Visa International Service Associstion за Генеральним договором партнерства від 20.09.2017 № 1088, не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Отже, обов`язок з реєстрації платником ПДВ у ТОВ «ФК «Платіжний центр» виникає у вересні 2018 року за наслідками здійснення операції з безоплатної передачі карток на суму 7012170,00 грн.

Таким чином, зазначена операція є підставою для обов`язкової реєстрації ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» як платника ПДВ, при цьому при здійсненні такої операції у ТОВ «ФК «Платіжний центр» не виникає зобов`язання сплати ПДВ.

Враховуючи наведене вище, висновок Акту перевірки щодо заниження ТОВ «ФК «Платіжний центр» податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 1 402 434,00 грн. у зв`язку з безоплатною передачею безконтактних карток для міського транспорту не підтверджується.

Щодо податкових зобов`язань з ПДВ, які виникли внаслідок обов`язкової реєстрації ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» як платника ПДВ, суд зазначає наступне.

Обсяг операцій, який вимагає обов`язкової реєстрації платником ПДВ, ТОВ «ФК «Платіжний центр» був досягнутий у вересні 2018 року, отже позивач мав подати заяву про реєстрацію платника ПДВ до 10 жовтня 2018 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем заяву про реєстрацію платника ПДВ до податкового органу була подана своєчасно.

Відповідно до п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

ТОВ «ФК «Платіжний центр» зареєстровано як платник ПДВ 07.11.2018 року.

Отже, висновок Акту перевірки щодо заниження податкових зобов`язань з внаслідок нездійснення ТОВ «ФК «Платіжний центр» обов`язкової реєстрації як платника ПДВ не підтверджується.

Стосовно оскарження податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 року № 8, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив, що ТОВ "ФК "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР" зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.165.1 ст.165 Податкового Кодексу України, і отже ТОВ «ФК «Платіжний центр» не нараховано податок на доходи фізичних осіб відповідно до операцій прощення (анулювання) боргу за договорами поворотної фінансової допомоги.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Платіжний центр» 23.03.2017 року були укладені договори про поворотну фінансову допомогу зі ОСОБА_3 , з ОСОБА_4 , з ОСОБА_5 ; з ОСОБА_6 ; з ОСОБА_7 .

Пунктом 8.2 п. 8 Договорів визначено, що вони набирають чинності з дат надання поворотної фінансової допомоги та закінчуються датою повного погашення зобов`язань Сторонами. За вказаними договорами ТОВ «ФК «Платіжний центр» було надано позичальникам по 690 000,00 грн.

В зв`язку з наявністю взаємних грошових зобов`язань між ТОВ «ФК «Платіжний центр» та позичальниками ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , за договорами поворотної фінансової допомоги та стосовно виплати ТОВ «ФК «Платіжний центр» вартості часток колишнім учасникам в статутному капіталі Товариства, сторонами було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог стосовно частини боргу позичальників.

Залишок боргу ТОВ «ФК «Платіжний центр» було відступлено новому кредитору ( ОСОБА_8 ).

Так, згідно ч. 7 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Внаслідок виходу зі складу учасників ТОВ "ФК "Платіжний центр" ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , згідно Звіту про оцінку майнових прав, ринкова вартість часток даних учасників в статутному капіталі ТОВ "ФК "Платіжний центр" становила по 27 405,00 грн.

Зокрема:

-30.03.2020 було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 27 405,00 грн. між ТОВ "ФК "Платіжний центр" та ОСОБА_7 (після шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 »);

-30.03.2020 було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 27 405,00 грн. між ТОВ "ФК "Платіжний центр" та ОСОБА_6 ;

-30.03.2020 було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 27 405,00 грн. між ТОВ "ФК "Платіжний центр" та ОСОБА_5

31.03.2020 року між ТОВ «ФК «Платіжний центр» (Первісний кредитор) та ОСОБА_8 (Новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № 31/03-20-01, за умовами якого ТОВ «ФК «Платіжний центр» відступив повністю ОСОБА_8 свої права вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ) за зазначеними Договорами про поворотну фінансову допомогу.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, умовами даного Договору визначено, що Первісний кредитор відступає (передає) Права вимоги на користь Нового кредитора в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Новий кредитор приймає від Первісного кредитора Права вимоги та стає кредитором в зобов`язаннях за Договорами про поворотну фінансову допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

До Нового кредитора переходять в повному обсязі всі права Первісного кредитора за Договорами про поворотну фінансову допомогу на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а також ті права, які виникатимуть із Основних угод в майбутньому.

Повідомлення про відступлення прав новому кредитору, первісним кредитором ТОВ «ФК «Платіжний центр» всім Боржникам було вручено особисто або відправлено поштою, докази чого надавались перевіряючим в ході перевірки.

Тобто, ТОВ «ФК «Платіжний центр» не відбувалось прощення боргу даним фізичним особам. Погашення заборгованості за отриманою фінансовою допомогою відбувалось шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Залишок боргу ТОВ «ФК «Платіжний центр» було відступлено новому кредитору.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Перелік оподатковуваних доходів фізичної особи п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України, крім доходів визначених в ст.165 Податкового кодексу України (пп. 164.2.20).

Відповідно до п.165.1 ст.165 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи:

«основна сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому, основна сума поворотної фінансової допомоги, що отримується платником податку».

Таким чином, сума поверненої поворотної фінансової допомоги не є об`єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб. При цьому вимоги Податкового кодексу України не містять обмежень щодо способу погашення поворотної фінансової допомоги - грошовими коштами чи шляхом зарахування зустрічних однорічних вимог, не є оподаткованим доходом фізичної особи.

Отже, доводи відповідача відносно того, що ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» не нараховано податок на доходи фізичних осіб сумі 279 501,30 грн. внаслідок прощення (анулювання) боргу за договорами поворотної фінансової допомоги, не підтверджується.

Дебіторська заборгованість вищенаведених фізичних осіб була придбана ТОВ «ФК «Платіжний центр» як фактором за договорами факторинга у АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА». Термін дії всіх договорів факторингу спливає у травні 2019 року.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують прощення заборгованості фізичних осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки».

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 Цивільного кодексу України. Відповідно до даної статті:

- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

- за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Крім того, у зв`язку у з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), до Цивільного кодексу України внесено зміни щодо подовження строків позовної давності на період дії карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19З» карантинні обмеження в Україні введено з 12.03.2020 року. Постановою КМУ від 22.09.2021 №981 подовжено термін карантину до 31.03.2022 включно.

У відповідності до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено п. 12 такого змісту:

« 12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Враховуючи наведене вище, нарахування податку з доходів фізичних осіб на загальну суму заборгованості фізичних осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 є необґрунтованим. Таким чином, твердження відповідача щодо необхідності нарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 4 024 800,00 грн. не відповідають нормам чинного законодавства України, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідач стверджує, що ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» не нараховано податок на доходи фізичних осіб відповідно до Ліцензійного договору № ПО-01/07-19-ФК на використання індивідуально адаптованого програмного забезпечення від 01.07.2019 року, укладений ТОВ «ФК «Платіжний центр» з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17 за період, що перевірявся.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що кошти за Ліцензійним договором з ФОП ОСОБА_17 позивач сплачував саме фізичній особі-підприємцю, на поточний банківський рахунок, відкритий підприємцю ОСОБА_17 для здійснення ним підприємницької діяльності.

Відповідно до пп.14.1.225 п.14.1 ст.14 ПКУ, «роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Не вважаються роялті платежі, отримані, як винагорода за використання комп`ютерної програми, якщо умови використання обмежені функціональним призначенням такої програми та її відтворення обмежене кількістю копій, необхідних для такого використання (використання "кінцевим споживачем").

Отже, послуги, що надаються ФОП ОСОБА_17 на користь ТОВ «ФК «Платіжний центр» не є роялті, оскільки згідно договору від 01.07.2019 № ПО-01/07-19-ФК, ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» отримує право на користування комп`ютерною програмою як кінцевий користувач без права її поширення та доопрацювання.

Отже, доходи у вигляді вартості наданих ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» у загальній сумі 5 079 621,00 грн. є доходами ОСОБА_17 як фізичної особи підприємця, та підлягають оподаткуванню за правилами, визначеними для оподаткування доходів фізичної особи підприємця.

Згідно умов чинного законодавства України та Ліцензійного договору, ТОВ «ФК «Платіжний центр» виплачував доходи підприємцю ОСОБА_17 , від здійснення нею підприємницької діяльності, згідно державної реєстрації відповідно до законодавства ОСОБА_17 як суб`єкта підприємницької діяльності. При цьому ТОВ «ФК «Платіжний центр» не мав жодних договірних чи інших взаємовідносин з ОСОБА_17 фізичною особою.

Юридична особа, яка купує товари / послуги у фізичної особи підприємця та виплачує винагороду такій фізичній особі-підприємцю не виступає податковий агентом відносно таких доходів, не здійснює нарахування, утримання та сплату податків з таких доходів.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача щодо зниження ТОВ «ФК «Платіжний центр» податку на доходи фізичних осіб у сумі 914 331,78 (5 079 621,00 * 18%) внаслідок не утримання податку з доходів, виплачених ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» на користь ФОП ОСОБА_17 за ліцензійним договором № ПО-01/07-19-ФК є протиправними та необґрунтованими.

Стосовно оскарження податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 року № 8, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «ФК «Платіжний центр» мало наступні операції з фізичними особами та фізичною собою-підприємцем:

-операції із зарахування зустрічних однорідних вимог та відступлення права вимоги фізичних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ;

-заборгованість фізичних осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 перед ТОВ «ФК «Платіжний центр»;

-операції з оплати на адресу ФОП ОСОБА_17 за надані послуг, які не є оподаткованими доходами фізичних осіб та об`єктом оподаткування податку з доходів фізичних осіб, в частині нарахування та виплати якого ТОВ «ФК «Платіжний центр» виступає як податковий агент.

Оскільки зазначені операції не є оподаткованими доходами фізичних осіб та не підлягають оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, відповідно вони і не підлягають оподаткуванню військовим збором.

Таким чином, доводи відповідача щодо не нарахування ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» військового збору в сумі 431 886,09 грн. є протиправними та необґрунтованими.

Стосовно оскарження податкового повідомлення-рішення від 30.09.2021 року № 0, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідач стверджує, що в ході здійсненої планової перевірки встановлено проведення розрахункових операцій споживачами через ПТКС (програмно-технічний комплекс самообслуговування) без застосування РРО для подальшого переказу коштів на поточні рахунки на суму 391 237 202,00 грн., чим порушено вимоги п. 1 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка застосування позивачем реєстраторів розрахункових операцій була здійснена відповідачем за вже раніше перевірений період. Зокрема, вказана відповідачем в Акті перевірки сума коштів була прийнята через ПТКС за весь 2020 рік, хоча перевірці застосування операцій через РРО підлягають операції тільки з 18.03.2020 року, так як період по 17.03.2020 року вже є повністю перевірений відповідачем, що підтверджується актом фактичної перевірки від 17.03.2020 року. Тобто, відповідачем, фактично застосовано до позивача штрафні санкції за одне і те саме порушення за один і той самий період.

Крім того, пунктом 16 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг" від 20.09.2019р. № 128-IX визначено, що тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення".

Проте, Прикінцевими та перехідними положеннями даного Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 серпня 2020 року.

Згідно з статтею 58 Конституції України "закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення."

Отже, штраф у розмірі 10% застосовано ДПС протиправно, за той період часу, коли відповідна норма законодавства не діяла.

Згідно п. 52-1 підрозділу 10 Розділу ХХ (Перехідні положення) Податкового кодексу України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Відповідач вже проводив фактичні перевірки ТОВ «ФК «Платіжний центр» стосовно застосування РРО включно по 17.03.2020р. Період, що підлягає перевірці в ході здійснення даної планової перевірки 18.03.2020 31.03.2021р., а за цей період штрафні санкції до позивача не застосовуються.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Відповідно п. 8 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належить переказ коштів.

Позивач є фінансовою установою, надає фінансові послуги з переказу коштів, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» на підставі Ліцензії Національного банку України від 11.02.2014 року №6, виданої Позивачу на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків.

Здійснюючи поповнення електронних квитків автоматизованої системи обліку оплати проїзду у міському електротранспорті (метрополітені, трамваї, тролейбусі) м. Харкова (далі також Система «Електронний квиток») за допомогою терміналів самообслуговування, пасажирами фізичними особами придбавається виключно послуга з проїзду міським електротранспортом м. Харкова.

Позивач жодних послуг з переказу коштів фізичним особам, які вносять кошти до ПТКС не надає. Грошові кошти вносяться до ПТКС фізичними особами виключно в якості поповнення електронних квитків для оплати проїзду за отримання послуг з перевезення пасажирів в міському електричному транспорті м. Харкова (трамвай, тролейбус, метрополітен), а не за отримання послуг від позивача. Фізичні особи також не сплачують позивачу жодної плати за надання послуг з переказу коштів і вносячи грошові кошти до терміналу самообслуговування, фізичні особи-пасажири оплачують виключно вартість проїзду в міському електротранспорті.

Послуги з перевезення пасажирів надають перевізники електротранспорту міста Харкова - КП «Харківський метрополітен», КП «Тролейбусне депо №2», КП «Тролейбусне депо №3», КП «Салтівське трамвайне депо», КП «Жовтневе трамвайне депо». Отримувачем коштів за транспортні послуги, що отримуються за допомогою терміналів самообслуговування системи «Електронний квиток є КП «Харківпасс», оскільки дана юридична особа є особою, уповноваженою рішенням 16 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 08.11.2017 № 846/17 здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства заходи, пов`язані зі справлянням плати за транспортні послуги за перевезення в міському електричному транспорті м. Харкова (метрополітен, трамвай, тролейбус).

Послуги з переказу коштів позивач, як фінансова установа, надає саме даній юридичній особі - комунальному підприємству «Харківпасс», згідно умов відповідного договору переказу коштів від 26.12.2019 року № 26/12-19/ПК-1.

Згідно умов п.п. 1.1 даного договору переказу коштів ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» приймає на себе зобов`язання здійснювати на користь Отримувача (КП «Харківпасс») наступні дії:

-організовувати приймання та здійснювати переказ коштів, внесених Платниками до Фінансової установи (ТОВ "ФК "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР") за проїзд в міському електричному транспорті (метрополітені, трамваї, тролейбусі) м. Харкова за допомогою ПТКС на користь Отримувача (КП «Харківпасс»), фіксуючи надходження платежів Платників та реєстрацію проїзду Пасажирів в транспортних засобах Перевізників з використанням програмного забезпечення Автоматизованої системи обліку оплати проїзду;

-забезпечувати перерахування коштів на поточний рахунок Отримувача (КП «Харківпасс») у строки, визначені цим Договором.

Підпунктом 1.23 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Також, між ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» та ПАТ «Мегабанк» було укладено договір № 103-10/2014-1 від 01.07.2014р. про інкасацію валютних цінностей (коштів), відповідно до якого банк на умовах, передбачених цим договором, власними силами і засобами здійснює збирання грошової готівки з програмно-технічних комплексів самообслуговування далі (ПТКС) клієнта та доставку її до операційної каси банку.

Відповідно до п.п. 2.2.3. п. 2.2. розділу 2 цього договору, банк зобов`язується здійснювати зарахування проінкасованої готівки на поточний рахунок Клієнта (Позивач), відкритий у ПАТ «Мегабанк», не пізніше наступного Банківського робочого дня, у вихідні і святкові не пізніше наступного Банківського робочого дня.

Тобто, враховуючи наведене, у позивача спочатку здійснюється інкасація коштів з ПКТС та їх зарахування на спеціальний поточний рахунок та лише після цього кошти переказуються на поточний рахунок КП «Харківпасс».

В пункті 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Розрахункова операція, згідно ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг).

Місце проведення розрахунків (ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг») - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Програмно-технічним комплексом самообслуговування (далі також ПТКС), згідно п. 1.32-2 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є пристрій, що дає змогу користувачеві здійснювати операції з ініціювання переказу коштів, без безпосередньої участі оператора (касира).

Таким чином, за допомогою ПТКС здійснюється прийняття готівкових коштів в якості початкового етапу усього циклу операції з переказу коштів (ініціювання, інкасація, фінансовий моніторинг та безпосередньо сам переказ).

Тобто, ПТКС виконує лише частину операції з усього циклу операції з переказу коштів, суть функції якого полягає лише в прийнятті готівкових коштів для переказу.

Разом з тим, п.п. 8.1.2. Правил внутрішньодержавної платіжної системи «City24», учасником якої є позивач, як фінансова установа, передбачено, що ініціювання переказу коштів в Платіжній системі здійснюється з використанням наступних платіжних пристроїв:

1) програмно-технічні пристрої ПНФП;

2) ПТКС платник заповнює, шляхом власноручного внесення інформації або її вибору з програмного інтерфейсу ПТКС, електронний документ на переказ програмно-апаратними засобами ПТКС без безпосередньої участі оператора (касира). По завершенні ініціювання операції формується квитанція ПТКС, що підтверджує прийняття грошових коштів та зобов`язання щодо її подальшого виконання.

При цьому, зі змісту таких правил видно, що переказ коштів здійснюється не за місцем отримання готівки, якщо така готівка вноситься до ПТКС, а через банківські установи учасників платіжних систем, за рахунок коштів, що знаходяться на рахунку учасника в Розрахунковому банку.

Відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Згідно з пунктом 8.5 статті 8 цього ж Закону строки проведення переказу за допомогою платіжних інструментів, крім встановлених пунктами 8.1 - 8.4 цієї статті, визначаються правилами платіжної системи та договорами, що укладаються між учасниками та користувачами платіжної системи. Строк виконання міжбанківського переказу, що здійснюється на підставі клірингових вимог, не може перевищувати строк, установлений пунктом 8.4 цієї статті.

Таким чином, згідно вказаних норм слідує, що за місцем прийняття готівкових коштів, тобто за місцем розташування ПТКС, (1) не здійснюється будь-яких розрахункових операцій, оскільки не здійснюється продажу товарів, робіт, послуг, (2) не надається послуга з переказу коштів у повній мірі (завершений алгоритм: ініціювання, інкасація, фінансовий моніторинг та безпосередньо сам переказ), оскільки момент отримання послуги з переказу коштів не пов`язаний у часі з моментом внесення грошових коштів до ПТКС.

Час надання послуги пов`язаний з моментом зарахування грошових коштів на рахунок отримувача, за рахунок коштів, що знаходяться на рахунку учасника в Розрахунковому банку.

Тобто, оскільки ПТКС не є місцем проведення розрахунків у розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а є місцем ініціювання переказу коштів, а також місце виконання інших операцій відповідно до функціональних можливостей ПТКС, отже, за місцем розташування ПТКС не здійснюється будь-яких розрахункових операцій, і використання реєстраторів розрахункових операцій

Позивач не отримує від фізичних осіб, які вносять грошові кошти до ПТКС, ніякої винагороди (плати), тобто фізичні особи не являються для позивача покупцями.

Платником, згідно п. 1.32 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання/формування документа на переказ готівки разом із відповідною сумою коштів.

З аналізу даної норми вбачається, що фізичні особи-пасажири, які бажають скористатись послугою перевезення, що надається виключно перевізниками електротранспорту міста Харкова (КП «Харківський метрополітен», КП «Тролейбусне депо №2», КП «Тролейбусне депо №3», КП «Салтівське трамвайне депо», КП «Жовтневе трамвайне депо»), не являються платниками для ТОВ "ФК "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР" в розуміння чинного законодавства та за даними операціями.

Згідно п. 8 Правил впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському електричному транспорті м. Харкова, затверджених рішенням сесії Харківської міської ради, в редакції рішення 16 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 08.11.2017 № 846/17, з електронними квитками вчиняються такі реєстраційні дії:

- поповнення коштів на електронному квитку;

- реєстрація проїзду з одночасним зменшенням залишку передплачених коштів.

Поповнення коштів на електронному квитку здійснюється власником електронного квитка через програмно-технічні комплекси самообслуговування (термінали самообслуговування).

Реєстрація проїзду здійснюється шляхом піднесення електронного квитка пасажиром до валідатора-реєстратора.

Із зазначеного слідує, що внесення грошових коштів фізичними особами пасажирами електротранспорту міста Харкова (КП «Харківський метрополітен», КП «Тролейбусне депо №2», КП «Тролейбусне депо №3», КП «Салтівське трамвайне депо», КП «Жовтневе трамвайне депо») до ПТКС являється операцією виключно з поповнення електронного квитка (транспортної карти), що не є платіжною картою, як зазначено в п. 3 Постанови Правління НБУ від 05.11.2014 №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (платіжним засобом з відкритим рахунком, згідно нормативних документів Національного банку) і виключно за послуги перевезення пасажирів, що надаються перевізниками електротранспорту міста Харкова.

Даний факт підтверджується і квитанцією ПТКС, в якій вказано вид операції, яка здійснюється: поповнення електронного квитка для проїзду.

Отже, операція з переказу коштів, яку виконує TOB «ФК «Платіжний центр» на користь КП «Харківпасс», не є розрахунковою операцією в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що в свою чергу унеможливлює застосування штрафних санкцій передбачених пунктом 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Отже, доводи відповідача відносно порушення ТОВ «ФК «Платіжний центр» вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» внаслідок здійснення ТОВ «ФК «ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР» розрахункових операцій із споживачами через ПТКС на загальну суму 39 1237 202,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій є необґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС У Харківській області від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року № 2, від 30.09.2021 року №2 2, від 30.09.2021 року № 8, від 30.09.2021 року № 8, від 30.09.2021 року № 0.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПЛАТІЖНИЙ ЦЕНТР" (м. Харків, вул. Сумська, буд. 26, 61057, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, 61057, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 листопада 2022 року.

Суддя Кухар М.Д.