Справа № 640/19897/18
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Київ № 640/19897/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

прийняв до уваги наступне:

Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом в якому просить :

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 жовтня 2018 року № Ю-, за підписом керівника (його заступника або уповноваженої особи) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Л. Бондар, у розмірі 1 664,54 гри.

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску від 10 жовтня 2018 року № , прийняте В.о. начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Л. Бондар (, адреса: 04119. м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г) на суму штрафних санкцій у розмірі 832,27 грн. із розрахунком фінансової санкції від 10 жовтня 2018 року № до акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк», від 19.09.2018 № 2753/28-10-43-01/21133352.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що додаткова база для нарахування ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати не є фондом оплати праці. Також зазначено, що Офісом великих платників не було належним чином перевірено всю інформацію, надані документи, показники у звітах Банку, не проаналізовано законодавство, чинне на час вчинення дій Банком щодо нарахування єдиного соціального внеску, а відтак прийнято незаконні рішення про донарахування єдиного соціального внеску, та винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, шляхом реорганізації (через поділ) Державної фіскальної служби.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 утворено територіальні органи Державної податкової служби, в тому числі Офіс великих платників податків ДПС.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Зі змісту додатку 1 та додатку 2 до вказаної вище постанови вбачається, що створено Офіс великих платників податків ДПС до якого шляхом реорганізації приєднується Офіс великих платників податків ДФС.

Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Офіс великих платників податків ДПС () зареєстровано 30.07.2019 року.

Отже, правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ) є Офіс великих платників податків Державної податкової служби ().

В той же час, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, Офіс великих платників податків ДПС () перебуває в стані припинення, про що 22.10.2020 року зроблено запис № 013086628.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що правонаступником Офісу великих платників податків Державної податкової служби (), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби", є, зокрема, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міст Києва від 03.12.2018 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

24.01.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що контролюючим органом правомірно винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску» від 10.10.2018 № на суму 832,27 грн. та Вимогу про сплату боргу (недоїмки)» від 10.10.2018 № на суму 1664,54 грн., та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби була проведена документальна виїзна планова перевірка фінансово - господарської діяльності ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2018 єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2013 по 31.03.2018 р.

За результатами перевірки складено Акт № 2753/28-10-43-01/21133352 від 19.09.2018.

Відповідно до акту перевірки встановлено порушення щодо правильності нарахування єдиного соціального внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний соціальний внесок, а саме:

- занижено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%,) у звіті за квітень 2017 року, на суму 1 341,27 грн. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 ,

- завищено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 8,41%) у звіті за квітень 2017 року, на суму 512,73 грн. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівник ОСОБА_1 , чим порушено п. 1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 та ч.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами доповненнями в частині заниження нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%).

Також, за Актом № 2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 від 19.09.2018, перевіркою встановлено порушення щодо правильного врахування та утримання єдиного соціального внеску із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги або компенсації відповідно до законодавства:

у Звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги або компенсації відповідно до законодавства ( у розмірі 33,2%) за лютий 2015 року, по працівнику ОСОБА_2 занижено нарахування до мінімального страхового внеску на загальну суму 323,27 грн.

До акту перевірки Банком Офісу великих платників податків було подано заперечення в яких платник наголошував на необґрунтованому висновку органу доходів і зборів, яким було здійснено перевірку.

Контролюючим органом було винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску» від 10.10.2018 № на суму 832,27 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки)» від 10.10.2018 № на суму 1664,54 грн.

19.10.2018 ПАТ «Універсал Банк» скористався своїм правом на оскарження вимоги та рішення, у адміністративному порядку та подав скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.10.2018 №37561/6/99-9911-02-0225 залишено скаргу ПАТ «Універсал Банк» без задоволення.

ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не погоджуючись з вимогою та рішенням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся з даним позовом до суду оскільки оскаржувана вимога та рішення стали підставою для порушення прав і законних інтересів Банку з боку органу доходів і зборів, а відтак потребують захисту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного соціального внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами

До визначених п. п. 1, 2 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 обов`язків платника єдиного соціального внеску, зокрема, віднесено: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1); вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного соціального внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством (п. 2); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного соціального внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного соціального внеску поштового відправлення із звітністю (п. 4).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464, базою нарахування єдиного соціального внеску для роботодавців та найманих працівників є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частини 5 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для підприємств, установ і організацій, в яких працюють особи з інвалідністю, встановлюється у розмірі 8,41 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного соціального внеску для працюючих осіб з інвалідністю.

Частиною 4 ст. 8 Закону № 2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного соціального внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок обчислення і сплати єдиного соціального внеску визначений статтею 9 Закону № 2464-VI.

За змістом ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI платники єдиного соціального внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного соціального внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з п. 10 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного соціального внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного соціального внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

2) у разі сплати єдиного соціального внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного соціального внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 11 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного соціального внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного соціального внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктом 12 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

В той же час, ч. 9 ст. 25 Закону № 2464 встановлено, що передача платниками єдиного соціального внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Відтак, проаналізувавши зазначені вище норми права, суд зазначає, що Закон № 2464, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника ЄСВ (у відповідності до пункту 1 частини першої статті 4), безумовний, пріоритетний (частина дванадцята статті 9) обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного соціального внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина п`ята статті 9) з його банківського рахунку (частина сьома статті 9), з огляду на що ПАТ «Універсал Банк» є платником ЄСВ, а відтак незалежно від фінансового стану платника, такий платник ЄСВ зобов`язаний його нарахувати та сплачувати за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, що настає за місяцем, за який сплачується такий єдиний внесок.

За змістом положень абзаців 1, 2 та 4 частини 4 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного соціального внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного соціального внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Процедуру нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 № 393), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного соціального внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного соціального внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного соціального внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного соціального внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції. При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - у органі доходів і зборів.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище норми, суд зазначає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного соціального внеску, що перевищує 10 гривень.

Щодо нарахувань єдиного соціального внеску по співробітнику ОСОБА_1 .

Перевіркою правильності нарахування єдиного соціального внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, встановлено порушення:

Занижено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0% у звіті (Додаток 4) за квітень 2017 року, на суму 1 341,27 гри. (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 . Та завищено нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 8,41%) у звіті (Додаток 4) за квітень 2017 року, на суму 512,73 грн, (застосовано розмір єдиного соціального внеску 8,41%, як працюючому інваліду) відносно працівника ОСОБА_1 , чим порушено п. 1 ч. 2 ст.6, п.1 ч.І ст. 7 та ч.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями (далі - Закон № 2464) в частині заниження нарахування єдиного соціального внеску (у розмірі 22,0%).

Як вже зазначалося, Відповідно до ч. 13 ст. 8 Закону № 2464, єдиний внесок для підприємств, установ і організацій, в яких працюють особи з інвалідністю, встановлюється у розмірі 8,41 відсотка визначеної пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного соціального внеску для працюючих осіб з інвалідністю.

В матеріалах справи міститься Висновок медико-соціальних експертних комісій про умови і характер праці інвалідів видана Міністерством охорони здоров`я України серії АВ №0448497 якою встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом третьої групи. Інвалідність встановлено до 01.05.2017 року. Дата чергового перегляду 10.04.2017.

Відповідно до розрахунку фінансової санкції від 10.10.2018 № до акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк» від 19.09.2018 №2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 штрафна санкція за період квітень 2017 року була розрахована з суми 1341,27 грн.

Враховуючи, що позивачем за квітень місяць завищено нарахування в сумі 512,73 грн., що не заперечується та не спростовано сторонами, суд приходить до висновку, що податковий орган при застосуванні штрафних санкцій не врахував суму ЄСВ яку було сплачено. Штрафна санкція застосована на суму 1341,27 грн., однак сума недоїмки складає 828,54, про що зазначає позивач у позовній заяві та не спростовано відповідачем.

Отже, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено законність розрахунку та донарахування ЄСВ за квітень місяць.

Суд, зазначає що податковий орган не позбавлений можливості проведення розрахунку з урахуванням уже сплаченого податку за квітень місяць.

Щодо нарахувань єдиного соціального внеску по співробітнику ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464, якщо база нарахування ЄСВ не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума ЄСВ розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), і ставки ЄСВ. Дана норма набула чинності з 01.01.2015 року.

Так, з 1 січня 2015 роботодавці зобов`язані сплачувати розмір ЄСВ не менший, ніж мінімальний (розмір якого розраховується виходячи з мінімальної заробітної плати), незалежно від суми нарахованої заробітної плати.

Сторонами не заперечувалося, що нарахування ОСОБА_2 лікарняного по вагітності та пологах за весь період, тобто з 29.09.2014 р. по 01.02.2015 було здійснено у 2014 році.

Відповідач дану інформацію не спростував, в акті перевірки відсутні відомості щодо не оплати ЄСВ, однак зазначено, що позивачем не було донараховано додаткову базу для нарахування ЄСВ до розміру мінімальної заробітної плати.

Порушення Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014 № 77 відсутні, оскільки ця працівниця, згідно табелю обліку робочого часу не працювала.

Також, враховуючи, що норма Закону № 2464 щодо застосування ЄСВ виходячи з мінімальної заробітної плати почала діяти 01.01.2015, застосування її є не можливим, адже закон немає зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно правових актів зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано єдиний соціальний внесок по ОСОБА_2 .

Враховуючи надані суду докази, висновки акту перевітки № 2753/28-10-43-01/ НОМЕР_1 від 19.09.2018 суд приходить до висновку, що Офісом великих платників не було належним чином досліджено надані документи, показники у звітах, не проаналізовано законодавство, чинне на час вчинення дій Банком щодо нарахування єдиного соціального внеску і, таким чином, відповідачем прийнято незаконні рішення про донарахування єдиного соціального внеску, та протиправно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску.

З наведеного вбачається, що вимога та рішення відповідача не ґрунтуються на нормах законодавства України та фактично призводить до нарахування єдиного соціального внеску та штрафів за відсутності порушень законодавства, що суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вастберга таксі Актіеболаг" та "Вуліч проти Швеції" суд зазначив, що "… адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган, при прийнятті спірних рішень діяв формально, без дотримання необхідного балансу, без врахування усіх обставин, які є суттєвими, а отже, допустив порушення ст. 19 Конституції України та ст. 2 КАС України. За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77,243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" - задовольнити повністю.

2. Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 жовтня 2018 року № Ю-.

3. Скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного соціального внеску від 10 жовтня 2018 року № на суму штрафних санкцій у розмірі 832,27 грн. із розрахунком фінансової санкції від 10 жовтня 2018 року № до акту документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Універсал Банк», від 19.09.2018 № 2753/28-10-43-01/21133352.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій