Справа № 634/345/22
Суддя: Зимовський О. С.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 634/345/22

Провадження № 2-а/634/9/22

"10" листопада 2022 р. смт Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

07.11.2022 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

Вивчивши матеріали позову, суддя дійшов висновку про залишення адміністративного позову без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем зазначено у позові, що у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення позивач звільняється від сплати судового збору, що узгоджується з правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду від 21.07.2022 року справа № 242/790/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана правова норма кореспондується з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Проте, жодна із цих норм не містить для судів обов`язку, враховувати правові позиції Верховного Суду за виключенням судових рішень, ухвалених по зразкових справах (ч.3 ст.291 КАС України) та Великої Палати Верховного Суду, до повноважень якої зокрема входить здійснення перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права (п.1 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

В той же час, як слідує зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17, в якій відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), сформулювала правову позицію, відповідно до якої особи, стосовно яких ухвалено рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір», а у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач та відповідач як рівноправні сторони в адміністративній справі мають право оскаржити це рішення в апеляційному порядку і вказаний Закон винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі звернула увагу, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду цей закон не передбачає.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2 - 5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Таким чином, зважаючи на існування в суді касаційної інстанції різної судової практики з одного і того ж питання, у даному випадку суд надає пріоритет висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Варто зауважити, що після судового рішення, на яке посилається позивач, Верховним Судом прийнято ряд постанов, що узгоджуються з висновками Великої Палати, висловленими у справі № 543/775/17. Зокрема це постанова від 05 жовтня 2022 року справа № 184/2619/21.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, тобто вимогу немайнового характеру, з яких, відповідно до зазначених вище висновків, необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібна 01січня 2022 року складає 2481,00 грн.

Таким чином, за вимогу про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності слід сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Постанова центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, у справі про порушення митних правил, а також його постанова по скарзі на постанову митниці у такій справі можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову митного органу у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або судом.

Відповідно до статті 289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З аналізу наведених норм вбачається, що для оскарження постанови про порушення митних правил встановлено спеціальний строк оскарження тривалістю десять днів, який за загальним правилом обчислюється з дня винесення такої постанови та, який може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі його пропуску з поважних причин, якими, зокрема, в силу приписів вказаної вище статті 2 КАС України, якщо існують обставини, пов`язані з необізнаністю особи про існування такої постанови.

Так, з матеріалів позову вбачається, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил № 0654/20500/22, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності винесена відповідачем 05.10.2022 року за відсутності позивача.

Отже, останнім днем десятиденного строку на оскарження вказаної постанови, з огляду на вказані вище приписи статті 289 КУпАП України, є 15.10.2022 року.

Разом з цим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови після отримання поштового відправлення 26.10.2022 року, на підтвердження чого останнім надано до суду роздруківку з сайту Укрпошти, на якій міститься відповідний запис.

Тобто, саме з 26.10.2022 року позивач дізнався про порушення своїх прав, що в свою чергу свідчить про те, що саме від цієї дати слід обраховувати початок десятиденного строку для оскарження постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 07.11.2022 року.

Таким чином, враховуючи зазначену вище дату подання позову до суду (07.11.2022 року), слід дійти висновку, що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом поза межами десятиденного строку та не зазначив поважності причин пропуску строку.

Відповідно до вимог ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи що позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом не сплачено судовий збір, а також враховуючи, що позивач пропустив передбачений ст. 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, та не зазначає причини пропуску такого строку, позовну заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 161, 169 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про порушення митних правил - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вказівок суду у встановлений строк, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: