Справа № 640/24573/20
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 листопада 2022 року

м. Київ

справа №640/24573/20

адміністративне провадження № К/990/28925/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі № 640/24573/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, командування Повітряних Сил Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Пенсійний фонд України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі № 640/24573/20, в якій заявник просить скасувати рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 в частині задоволення позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Окружного адміністративного суду від 14.09.2021, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність командування Повітряних Сил Збройних Сил України із не здійснення підготовки та направлення до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на пільгових умовах; зобов`язано командування Повітряних Сил Збройних Сил України підготувати та направити до Інгульського районного військового комісаріату міста Миколаїв документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Предметом оскарження в даній справі є бездіяльність щодо не здійснення підготовки та направлення до органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Згідно частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

На обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що дана касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у зв`язку з відсутністю на сьогоднішній день єдності судової практики у спірних правовідносинах, та має виняткове значення для заявника, так як прийняття рішення не на користь скаржника створить негативну судову практику, яка в подальшому спровокує збільшену кількість судових звернень та витрату бюджетних коштів на різного виду судові витрати.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.

Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджувані питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Посилання у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо застосування нормативно-правових актів.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі № 640/24573/20 за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України, командування Повітряних Сил Збройних Сил України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Пенсійний фонд України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець