Справа № 320/13870/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Зазимської сільської ради Броварського району Київської області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зазимської сільської ради Броварського району Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2021 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Зазимської сільської ради Броварського району, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради щодо ненадання інформації на запит від 28.04.2021 вх.№95;

- зобов`язати Зазимську сільську раду в термін п`яти робочих днів з моменту вступу рішення суду в законну силу надати запитувану інформацію в повному обсязі згідно із запитом від 28.04.2021 вх.№95 в термін п`яти робочих днів після набрання рішенням суду законної сили;

- стягнути з Зазимської сільської ради моральну шкоду - 10000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Зазимської сільської ради щодо ненадання ОСОБА_1 інформації на запит від 28.04.2021 року у вигляді надання належним чином засвідчених копій генерального плану с.Пухівка 2010 року та проекту формування земель Пухівської сільської ради;

- зобов`язано Зазимську сільську раду повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 28.04.2021 та надати належним чином засвідчені копії генерального плану с.Пухівка 2010 року та проекту формування земель Пухівської сільської ради;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Зазимської сільської ради.

13.05.2022 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнення з Зазимської сільської ради Броварського району на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу та гонорару адвокату в сумі 10500,00 грн.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.06.2022 року заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат в адміністративній справі №320/13870/21 - задоволено, стягнуто на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Зазимської сільської ради (ідентифікаційний код 04363876, місцезнаходження: 07415, Київська обл., Броварський р-н., с.Зазим`я, вул.Широка, буд.6).

Не погоджуючись з додатковим судовим рішенням, відповідач - Зазимська сільська рада Броварського району звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву про стягнення витрат на професійну справничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Додатку №2 від 12.05.2022 року остаточні витрати правничу допомогу становлять 10500,00 грн. та складаються з: послуги з підготовки та складання позовної заяви (5 годин 30 хвилин) - 5500,00 грн.; гонорар - 5000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції в частині задоволення заяви щодо відшкодування позивачу «гонорару успіху», а також зазначає, що судом першої інстанції не враховано пропорційності стягнутих витрат з урахуванням часткового задоволення позову, у зв`язку з чим додаткове рішення підлягає скасуванню у частині, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, відповідно до матеріалів справи, 15.10.2021 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Трепільченко Оленою Василівною (Виконавець) було укладено договір про надання правничої допомоги №34а/21, за умовами якого виконавець зобов`язався прийняти на себе функції забезпечення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги у відносинах з правоохоронними та іншими державними органами у всіх судах України всіх інстанцій, а також перед фізичними і юридичними особами, в інтересах ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.1 договору виконавець здійснює забезпечення правової допомоги замовнику шляхом: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності; складання позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захисту прав, свобод і законних інтересів - надання правової допомоги під час розгляду цивільних та адміністративних справ в суді; представництва інтересів у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними і юридичними особами.

Пунктом 5.1 договору визначено, що оплата послуг за договором здійснюється згідно з Додатком №2, який являється його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 5.2-5.3 договору оплата послуг адвоката складається з розрахунку часу витраченого на виконання даного договору, враховуючи вартість однієї години - 1000,00 грн.

Пунктом 9.1 договору визначено, що даний договір вважається укладеним і вступає в силу з моменту його підписання сторонами та припиняється його належним виконанням та після вступу рішення суду (постанови, ухвали по справі) в законну силу.

Між сторонами були підписані Додаток №1 від 15.10.2021 та Додаток №2 від 12.05.2022 до договору про надання правничої допомоги від 15.10.2021 №34а/21.

Так, у Додатку №1 від 15.10.2021 вказано попередні витрати на правничу допомогу, а саме: підготовка та складання позовної заяви (5 годин 30 хвилин) - 5500,00 грн.

Відповідно до Додатку №2 від 12.05.2022 остаточні витрати правничу допомогу становлять 10500,00 грн. та складаються з:

- послуги з підготовки та складання позовної заяви (5 годин 30 хвилин) - 5500,00 грн.;

- гонорар - 5000,00 грн.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі, судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 3 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Так, відповідно до резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме задоволено дві пов`язані вимоги немайнового характеру, у задоволенні позовної вимоги майнового характеру позивачу відмовлено, отже позивачу має бути відшкодовано витрати, понесені на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 2750 грн.

Що ж стосується «гонорару успіху», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами статті Закону № 5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року («East/West Alliance Limited v. Ukraine», заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» («Iatridis v. Greece», заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» («Pakdemirli v. Turkey», заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) дійшла висновку, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 5.4 Договору № 34а/21 оплата здійснюється упродовж 5 днів за виставленим рахунком, в якому зазначаються вчинені дії та час витрачений адвокатом, втім, станом на дату розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем не надано доказів сплати адвокату «гонорару успіху», у той час як копія розписки від 12.05.2022 року, на переконання колегії суддів не є тим документом, що підтверджує понесення відповідних витрат.

Крім того, колегією суддів враховано, що позивачем - ОСОБА_1 подано до суду чималу кількість позовних заяв з схожим предметом спору, зокрема у справах: № 320/17272/21, 320/1868/19, 320/148/19 тощо, що свідчить, що адвокатом не було затрачено значних зусиль чи часу для написання та підготовки позову, так як підстави позову є досить схожими, отже з урахуванням висновків ЄСПЛ та Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про те, щодо відсутності необхідності відшкодування на рахунок позивача сплаченого ним «гонорару успіху», так як в межах даної справи (з урахуванням типовості останньої до аналогічно поданих справ) позивачу пропорційно було відшкодовано понесені витрати на правничу допомогу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Зазимської сільської ради Броварського району Київської області - задовольнити частково, додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Зазимської сільської ради Броварського району Київської області - задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2750,00 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Зазимської сільської ради (ідентифікаційний код 04363876, місцезнаходження: 07415, Київська обл., Броварський р-н., с.Зазим`я, вул.Широка, буд.6).

У задоволенні решти заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст рішення виготовлений 08 листопада 2022 року.