Справа № 160/10903/22
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2022-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Департаменту патрульної поліції
про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.07.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить:
- визнати неправомірною відмову Департаменту патрульної поліції щодо неврахування щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення ОСОБА_1 під час розрахунку аліментів, викладену у листі №3293/42/5-2022 від 09 лютого 2022 року;
- зобов`язати Департамент Патрульної Поліції проводити утримання сум аліментів з грошового забезпечення старшого інспектора Відділу Моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної Поліції ОСОБА_1 без врахування щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням суду з позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей, в порядку добровільного виконання судових рішень позивачем було написано відповідний рапорт та відповідачем проводилось перерахування аліментів. При цьому позивач вважає, що нарахування суми аліментів проводилось з порушенням положень діючого законодавства, оскільки щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, грошових винагород, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу не входить до складу грошового забезпечення поліцейських, а тому зазначені суми не є доходом, а відповідно і стягнення з них аліментів не припустимо. З огляду на вказане позивач звернувся із рапортом щодо приведення нарахування аліментів у відповідність до положень законодавства, при цьому відповідачем було відмовлено. Позивач вважає відмову відповідача щодо неврахування щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення позивача під час розрахунку аліментів, викладену у листі №3293/42/5-2022 від 09 лютого 2022 року протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
29.07.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позовну заяву, без руху через невідповідність вимогам ст. ст.160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 29.07.2022 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
05.09.2022 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
19.10.2022 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого вказано, що рішеннями суду було стягнуто з позивача аліменти на утримання дітей 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб виплачується позивачу щомісячно разом із виплатою грошового забезпечення. Також, відповідачем вказано, що законодавством визначено вичерпний перелік з якого утримання аліментів не провадиться, при цьому такий перелік не містить пункту щодо неутримання аліментів з щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року у справі № 203/7579/14-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання мого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.11.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

23.03.2016 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 203/303/16-ц розмір аліментів було зменшено з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Також, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2018 року у справі № 201/3357/18 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1/6 частині від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 30 березня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Наказом Начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 9 о/с від 16.01.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора в Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області.

У порядку добровільного виконання вищезазначених судових рішень, позивачем було написано відповідний рапорт, після чого відповідачем проводилось перерахування аліментів стягувачам.

17.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом до відповідача, в якому просив привести нарахування аліментів у відповідність до положень чинного законодавства та зробити перерахунок стягнутої суми аліментів.

Листом Департаменту патрульної поліції №3293/42/5-2022 від 09.02.2022 року було повідомлено позивача про відсутність підстав для неутримання аліментів з компенсації податку з доходів фізичних осіб.

Позивач вважає вказану відмову відповідача щодо неврахування щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення позивача під час розрахунку аліментів, викладену у листі №3293/42/5-2022 від 09 лютого 2022 року протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 117 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2014 у справі № 203/7579/14-ц з позивача стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.11.2014 року та до досягнення нею повноліття.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2016 у справі № 203/303/16-ц розмір аліментів зменшено з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2018 у справі № 201/3357/18 з позивача стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей по 1/6 частині від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 30.03.2018 до досягнення дітьми повноліття.

З метою виконання вищенаведених рішень суду, позивач звернувся до відповідача із відповідним рапортом, за результатами чого управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції здійснено відрахування належних аліментів із грошового забезпечення позивача.

Разом з тим, позивач вважає незаконним відрахування аліментів включно із щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до ч.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними, а також надбавок, що виплачуються непрацюючим пенсіонерам на утримання непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ); 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" ( 2109-14 ); 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Так, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 16.01.2016 № 9 о/с ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Згідно з пунктом 1 Порядку №44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Зазначена в абзаці першому цього пункту грошова компенсація також виплачується іноземцям та особам без громадянства, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище норм Порядку № 44 дає підстави дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, поліцейськими, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Як уже зазначалось судом вище, надбавки до грошового забезпечення та премія є складовою грошового забезпечення поліцейських, у зв`язку з чим що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат входить до грошового забезпечення позивача.

Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання та фактичних обставин справи, суд вважає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат входить до грошового забезпечення позивача, а тому правомірно врахована відповідачем під час проведення виплати аліментів.

Крім того, суд вважає за необхідно зазначити, що відповідно до п.12 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26.02.1993 року №146 утримання аліментів не проводиться з:

1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого розміру матеріальної допомоги;

2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років;

3) допомоги на лікування;

4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами;

5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість;

6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних;

7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів і зношеність одягу;

8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу по безробіттю;

9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних послуг;

10) одноразової допомоги при народженні дитини;

11) державної допомоги на поховання;

12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням;

14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми;

15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

16) державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, а також надбавки на догляд за особою з інвалідністю з дитинства та дитиною з інвалідністю, що передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю";

17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років;

18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину;

19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива;

20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення;

21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації;

22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій.

Таким чином, вищевказаний перелік є вичерпним та не містить пункту щодо неутримання аліментів з щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, у зв`язку з чим оскаржувана відмова відповідача є правомірною та такою, що прийнято на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3, ) про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв