Справа № 1.380.2019.002355
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002355 пров. № А/857/11455/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання: Зінчук Ю.Р.

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року (ухвала прийнята у м.Львові судом у складі головуючого судді Гавдика З.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

13 травня 2020 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 року у справі №1.380.2019.002355 позов задоволено частково. Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки при звільненні (компенсації за невикористані відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової допомоги при звільненні) по день фактичного розрахунку.

26 березня 2021 року на виконання рішення від Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

23 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з заявою про заміну боржника у виконавчому листі №1.380.2019.002355 від 26.03.2022 року з Офісу великих платників податків ДФС (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, ) на Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (), як відокремленого підрозділу (філії) Державної податкової служби України (02068, м. Київ, вул. Кошиця, будинок, 3).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №1.380.2019.002355 за позовом ОСОБА_1 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задоволити заяву.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 позов задоволено частково, зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Судове рішення набрало законної сили 10.02.2021 року.

31.03.2021 року стягувач на адресу управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслав заяву про примусове виконання рішення суду. На підставі отриманої заяви орган державної виконавчої служби виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 65045619, яке на даний час не є виконаним.

В листопаді 2021 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Львівським окружним адміністративним судом ухвалою від 22.12.2022р. в справі № 1.380.2019.002355 заяву задоволено частко та замінено боржника у виконавчому листі № 1.380.2019.002355 від 26.03.2021 з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ) на його правонаступника Офіс великих платників податків Державної податкової служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г, ).

Дане судове рішення не оскаржувалось а відтак набрало законної сили.

Таким чином, станом на момент подання заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні, у виконавчому листі вже було змінено боржника з Офісу ВПП ДФС на Офіс ВПП ДПС.

Разом з тим, рішення суду про стягнення середнього заробітку станом на червень 2022 є не виконано а як встановлено Офіс великих платників податків Державної податкової служби України перебуває «в стані припинення» а тому рішення у справі, яке набрало законної сили, з метою відновлення порушених прав позивача у справі, не може бути виконаним суб`єктом владних повноважень, який перебуває «в стані припинення».

Зважаючи на право подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження і стягувачем, така підготовлена і подана до суду.

Суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної ухвали позицію Верховного суду у справі №826/9815/18, яка не може бути застосована, зважаючи на не подібність правовідносин, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції посилаючись на правову позицію викладену в постанові Касаційного адміністративного суду у справі від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18 суд вказав, що обов`язок боржника, що випливає з рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року, не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій.

Відтак, у спірних правовідносинах заміна Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби як боржника за вказаним рішенням, яке з 22.10.2020 року - в стані припинення, може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття внаслідок припинення.

Однак, суд першої інстанції не врахував, що на момент розгляду вказаної справи №826/9815/18 Касаційним адміністративним судом, не зважаючи на перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску, остання продовжувала здійснювати свою діяльність, зокрема мала відкриті банківські рахунки на які здійснювались надходження коштів, виплата заробітної плати та був наявний штат працівників.

Апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції проігнорував свою ж ухвалу в даному проваджені де ухвалою від 22.12.2021 року заяву Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби України - задовольнив частково та замінити боржника у виконавчому листі № 1.380.2019.002355 від 26.03.2021 з Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби України (04119. м. Київ, вул. Дегтярівська. 11Г. ЄДРПОУ- 39440996) на його правонаступника Офіс великих платників податків Державної податкової служби України (04119. м. Київ, вул. Дегтярівська. 11Г. ).

При задоволенні вказаного клопотання суд виходив з того, що підставою для вибуття сторони виконавчого провадження є припинення (ліквідація чи реорганізація) юридичної особи. Перехід окремого суб`єктивного права та обов`язку від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, згідно цивільного законодавства також є правонаступництвом.

Оскільки Офіс великих платників податків Державної податкової служби України є правонаступником Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, суд вважає обґрунтованою заяву в частині заміни боржника у виконавчому листі.

З наведеного вбачається, що зміст ухвали Львівського окружного адміністративного суду 04.07.2022 суперечить ухвалі 22.12.2021 року, яка набрала законної сили.

Таким чином, на думку апеляційного суду відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні боржника у виконавчому провадженні 65045619 Львівський окружний адміністративний суд відмовив у виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2020 р. у справі № 1.380.2019.002355 при достатності даних що ДФС України вже не здійснює свою діяльність та не в змозі виконати судове рішення.

24 листопада 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження № 1493-р «Про початок діяльності Бюро економічної безпеки», згідно з яким погодився із пропозицією Бюро про початок його діяльності та можливість виконання зазначеним Бюро функцій і завдань щодо протидії правопорушенням, що посягають на функціонування економіки держави.

Підтвердженням, того що ДФС України фактично припинила свою діяльність являються дані, які були розміщенні 04.01.2022р. на офіційній веб сторінці ДФС України у яких повідомлялось, що вказаний державний орган фактично зупиняє свою діяльність з 1 січня 2022 року, всі працівники звільняються, фінансування на 2022 не передбачено.

З огляду на відсутність, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 року № 85 «Про Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів», визначеної чисельності працівників апарату та територіальних органів ДФС, а також відсутність у визначених Додатком № 3 до проекту Закону України N° 6000 від 15 вересня 2021 року «Про Державний бюджет України на 2022рік» (прийнятий Верховною Радою України 02.12.2021) видатків у 2022 році на утримання ДФС та реалізацію заходів з реорганізації (ліквідації) ДФС, станом на 01.01.2022 всі співробітники ДФС, у тому числі, які входили до складу Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби, вивільнені.

Починаючи з 01.01.2022, Державною Фіскальною службою України припинено виконання функцій органу виконавчої влади України.

Подальші заходи, пов`язані із реорганізацією (ліквідацією) ДФС будуть здійснюватися представниками державних органів, які визначені правонаступниками чи яким передаються функції органів, що ліквідуються або реорганізуються, а також членами комісії з реорганізації ДФС. шо є представниками інших нейтральних органів виконавчої влади відповідно до вимог Постанови № 1074.

Таким чином, станом, на мент подання заяви про заміни сторони боржника у виконавчому листі, в ДФС не працювало жодного працівника, фінансування не передбачено, що свідчать про неможливість виконання судового рішення.

У зв`язку з зверненням до суду, на виконання вимог КАС України на адресу структурного підрозділу ДФС України, як Боржника у даній справі, скеровувався примірник Заяви про заміну боржника у виконавчому листі за адресою, що міститься в Реєстрі, а саме місто Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г.

Проте, вказаний лист був повернутий у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

З наведеного вбачається, що ДФС України фактично повністю припинило свою діяльність а отже не в змозі виконати зобов`язання по виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду.

Підтвердженням наведеного є інформаційний Запит до Міністерства фінансів України щодо обставин діяльності ДФС України та відповідь на цей Запит від 15.07.2022 де підтверджено відсутність діяльності та фінансування вказаного державного органу (ДФС), що очевидно вказує на неможливість виконання судового рішення і є обов`язковою умовою для заміни боржника у виконавчому листі, про що прохав орган стягнення.

Міністерство фінансів у своїй відповіді чітко вказало, що з 01.01.2022 ДФС припинило існувати як орган виконавчої влади, а відтак в незалежності від наявності чи відсутності запису в Єдиному державному реєстрі про цей орган, рішення суду майнового характеру про стягнення коштів не може бути виконано, що передбачає обов`язок суду замінити боржника для можливості виконання судового рішення і відновлення порушеного права особи.

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ де особа не повинна нести тягар у заявку з невиконанням судового рішення внаслідок неналежного урядування.

Згідно ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відтак, підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні є її вибуття та підтвердження обставин правонаступництва.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19.06.2019 N 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", якою вирішено утворити Офіс великих платників податків ДПС, як юридичну особу публічного права та територіальний орган Державної податкової служби України. Водночас Урядом вирішено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби України, шляхом їх приєднання до відповідних органів ДПС.

Згідно п. 4 Постанови Уряду від 19.06.2019 N 537, територіальні органи Державної податкової служби визначені правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30.07.2019 відбулася державна реєстрація юридичної особи Офісу великих платників податків ДПС (ідентифікаційний код 43141471), а 05.08.2019 державна реєстрація рішення засновників (учасників) Офісу великих платників ДФС щодо припинення такого як юридичної особи в результаті реорганізації.

Наказом ДПС України від 12.07.2019 N 15 було затверджено Положення про Офіс великих платників податків ДПС, за змістом п. 1 якого: Офіс великих платників податків ДПС є територіальним органом Державної податкової служби України, який підпорядковується ДПС. Офіс ВПП забезпечує реалізацію повноважень ДПС у взаємовідносинах з великими та іншими платниками і здійснює їх податкове супроводження. Крім того, Офіс ВПП є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Проте, в подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 N 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" постановлено ліквідувати Офіс великих платників податків ДПС, який був правонаступником Офісу великих платників податків ДФС.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 р, N 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять до Державної податкової служби та її територіальним органам у межах, визначених положенням про ДПС та її територіальні органи.

Згідно з відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145) зареєстровано 30.09.2020.

Відповідно до Положення про Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків затвердженого наказом Державної податкової служби України від 12.11.2020 р. N 643 Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу великих платників податків ДПС у відповідних сферах діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків є кінцевим правонаступником Офісу великих платників податків ДПС, а отже має певне коло прав та обов`язків останнього.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « Гарсія Руїз проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі« Красуля проти Росії », від 05 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі « Трофимчук проти України », від 09 грудня 1994 року в справі « Хіро Бадані проти Іспанії », від 01 липня 2003 року в справі « Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2022 року у справі №1.380.2019.002355, яка перешкоджає подальшому провадженню по справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 09.11.2022