Справа № 380/2668/22
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2668/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги при звільненні, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської обласної прокуратури, в якому просить суд:

- стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі середнього місячного заробітку у сумі 7905,34 грн;

- стягнути з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток у сумі 367,69 грн за кожен день затримки розрахунку починаючи з 28.10.2021 по день ухвалення рішення.

Ухвалою судді від 03.02.2022 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 07.09.2022 задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі та зупинено провадження у справі № 380/2668/22 до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/21008/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення комісії, наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою від 08.11.2022 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки її звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру ОСОБА_1 набула право на виплату вихідної допомоги у розмірі не менше середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 02.03.2021 (вх. № 18531), у якому зазначає, що рішення кадрової комісії не носить рекомендаційний характер, а є беззаперечною та остаточною підставою для видання керівником обласної прокуратури наказу про звільнення прокурора згідно з положеннями Закону № 113-ІХ. Наказом виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури № 2340к від 23.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачку звільнено з посади прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 п. 19 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ) з 28.10.2021. З дня набрання чинності Законом України № 113-ІХ, а саме з 25.09.2019, особливості застосування до прокурорів положень КЗпП України, на які посилається позивач, встановлюється Законом України Про прокуратуру № 1697. Окрім того, ст.44 КЗпП України також не передбачає можливості виплати вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку працівнику у разі припинення з ним трудового договору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України № 1697. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповідь на відзив від 11.04.2022 (вх. № 26450). У поданій відповіді на відзив позивач повністю підтримав викладені у позовній заяві аргументи та доводи щодо набула права на виплату вихідної допомоги.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходила службу в органах прокуратури України на посаді прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області.

На підставі рішення кадрової комісії від 13.09.2021 № 173, виконувач обов`язків керівника обласної прокуратури видав наказ від 23.10.2021 № 2340к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області. та органів прокуратури на підставі п.п. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 28.10.2021.

ОСОБА_1 оскаржила наказ про звільнення у судовому порядку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 380/21008/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19; ), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ) про визнання протиправним та скасування рішення комісії, наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю; визнано протиправним та скасоватно рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №173 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»; визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури № 2340к від 23.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області та в органах прокуратури з 29.10.2021; стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53315 (п`ятдесять три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 05 копійок з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць на суму 7905 (сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн 34 копійок з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допущено до негайного виконання.

Згідно із розрахунковим листом ОСОБА_1 за 2021 рік вихідна допомога їй не нараховувалась та не виплачувалась.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не виплатив при звільненні вихідну допомогу, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Статтею 4 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону №1697-VII передбачено загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 статті 51 Закону № 1697-VII, прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19.09.2019 року № 113-ІХ ст.51 Закону № 1697-VII доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.

Законом № 1697-VII не врегульовано питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Нормою, що регулює порядок виплати вихідної допомоги у разі звільнення, є стаття 44 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.05.2002 року №8-рп/2002 зазначав, що Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України. Норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності усіх перед законом та судом і у зв`язку з цим обмежувати право на судовий захист. Правове регулювання Конституцією України та спеціальними законами України спеціального статусу посадових осіб не означає, що на них не можуть не поширюватися положення інших законів щодо відносин, не врегульованих спеціальними законами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17.02.2015 у справі № 21-8а15, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.01.2018 у справі № 803/31/16, від 30.07.2019 у справі № 804/406/16, від 08.08.2019 у справі № 813/150/16.

КЗпП України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини (стаття 1 Кодексу).

Статтею 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої даної статті).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 40 КЗпП України, особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частини першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Згідно з ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури було внесено зміни також і до КЗпП України, а саме: статтю 32 доповнено частиною п`ятою такого змісту: Переведення прокурорів відбувається з урахуванням особливостей, визначених законом, що регулює їхній статус; статтю 40 доповнено частиною п`ятою такого змісту: Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус; частину дев`яту статті 252 після слів дисциплінарної відповідальності та звільнення доповнено словами і цифрами а також положення частин другої і третьої статті 49-4 цього Кодексу.

Внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури зміни до КЗпП України не визначають особливостей регулювання трудових відносин прокурорів, а лише передбачають, що ці особливості встановлюються спеціальним законом.

Таким чином, ч. 5 ст. 51 Закону № 1697-VII та ч. 4 ст. 40 КЗпП України передбачений виключний перелік випадків коли до правовідносин щодо звільнення прокурорів не застосовуються норми КЗпП України. Разом з тим, у такий виключний перелік не включено питання виплати вихідної допомоги при звільненні прокурора, а отже не заборонено застосування положень статті 44 КЗпП України при вирішенні спірного питання.

Крім того, слід зазначити, що чинним національним законодавством закріплені правові гарантії щодо дотримання трудових прав працівника при його звільненні. Під гарантіями трудових прав працівників розуміють систему встановлених законодавством заходів щодо врегулювання питань, що пов`язані з порушенням трудового законодавства й вирішення трудових спорів робітників і службовців, направлених на захист їхніх трудових прав. Однією з таких гарантій є виплата працівнику, який звільняється, вихідної допомоги.

Вихідна допомога - це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з незалежних від працівника обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 560/3971/19 та постанові від 25.02.2021 по справі № 640/8451/20.

З огляду на наведене, у позивача при звільненні з органів прокуратури наявне права на отримання вихідної допомоги.

Проте рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 380/21008/21, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19; ), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ) про визнання протиправним та скасування рішення комісії, наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено повністю; визнано протиправним та скасоватно рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №173 від 13.09.2021 «Про неуспішне проходження прокурором атестації»; визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків керівника Львівської обласної прокуратури № 2340к від 23.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області та органів прокуратури з 28 жовтня 2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області та в органах прокуратури з 29.10.2021; стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53315 (п`ятдесять три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 05 копійок з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн; рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць на суму 7905 (сім тисяч дев`ятсот п`ять) грн 34 копійок з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допущено до негайного виконання.

Також, наказом керівника Львівської обласної прокуратури від 05.09.2022 № 1218к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 Львівської області та в органах прокуратури з 29.10.2021.

З огляду на те, що підстава для виплати вихідної допомоги, а саме звільнення працівника, оформлене наказом, відпала, тому правові підстави для нарахування та виплати вихідної допомоги відсутні.

Вимоги щодо стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у сумі 367,69 грн за кожен день затримки розрахунку починаючи з 28.10.2021 по день ухвалення рішення, є похідними від вимог про стягнення виплати вихідної допомоги, тому задоволенню також не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно приписів ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням викладеного суд зазначає, що у зв`язку з тим, що позивач поновлений на посаді, відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення вихідної допомоги при звільненні - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.11.2022.

Суддя Кедик М.В.