Справа № 160/19700/21
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2022 року м. Дніпросправа № 160/19700/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 р. (суддя Боженко Н.В.) в адміністративній справі №160/19700/21 за позовом Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Павлоградське виробниче управління водопровідного - каналізаційного господарства» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.06.2021 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафною санкцією у розмірі 3261515,08 грн. та пенею 402762,96 грн., сформоване Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, на загальну суму 3664278,04 грн.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначалось, що позивачем у період, що був підданий перевірці, своєчасно сплачувався податок на доходи фізичних осіб, проте контролюючий орган протиправно зараховував його на погашення боргу з цього податку за попередні періоди. В акті перевірки відповідачем констатована наявність кредиторського сальдо по рахунку 6411 (залишок боргу з ПДФО) станом на 01.01.2017 в сумі 749821,33 грн. Однак, цей борг виник станом на 01.09.2002 і підлягав списанню як безнадійний. Крім того, за результатами попередньої податкової перевірки наявність даного боргу порушенням не визнано, а право на зарахування сплачених коштів по ПДФО згідно із призначенням платежу було враховано. Також, позивач наполягав на тому, що форма звіту 1ДФ не є податковою декларацією, тому податкового боргу не виникає, і приписи п.87.9 в частині зарахувань коштів, що сплачує платник податку в рахунок податкового боргу з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, застосуванню не підлягають.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить оскаржене рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що поза увагою суду першої інстанції залишено доводи позивача про те, що кредиторська заборгованість з ПДФО станом на 01.01.2017 в розмірі 779598,90 грн. виникла в наступні періоди: грудень 2016 року (поточна) 258377,69 грн., станом до 01.09.2002 521221,21 грн. За результатами попередньої податкової перевірки встановлено залишок боргу по рахунку 6411 в сумі 749821,33 грн. виник станом на 01.09.2002, але даний борг порушенням не було визнано. Всі платіжні доручення на 100 % підтверджують вчасне перерахування коштів позивачем за вересень-грудень 2016 р. та січень 2017 р. грудень 2020 р., в тому числі й ПДФО. Податковий орган був зобов`язаний забезпечити своєчасне погашення платником податків, як податковим агентом, заборгованості з податку на доходи фізичних осіб протягом 1095 днів з моменту виникнення обов`язків щодо сплати цього податку до бюджету. Відтак, борг з ПДФО в сумі 521221,21 грн., на думку скаржника, є безнадійним податковим боргом, який підлягає списанню. Також, скаржник стверджує про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі. Крім того, суд не досліджував розрахунки донарахованих ПДФО, пені, штрафних санкцій, які не є, на переконання скаржника, допустимими доказами, оскільки ніким не підписані. Також, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що документальна виїзна перевірка проведена відповідачем з дотриманням вимог податкового законодавства.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні, яке відбулось 02 серпня 2022 р., представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, а також заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та призначення судової економічної експертизи, пояснивши, що за даними перевірки по рахунку 6411 «податок на доходи фізичних осіб» за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 позивачем відображено станом на 01.01.2017 сальдо 779597,90 грн., нараховано податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті в сумі 18041357,88 грн., сплачено 17910974,54 грн., сальдо на 31.12.2020 К-т складає 909982,24 грн. (в тому числі в сумі 584198,58 грн. ПДФО нарахований за грудень 2020 року (термін сплати до 07.01.2021) та сума 325783,63 грн. є не перерахованою до бюджету у строки, визначені ПКУ). Станом на 01.01.2017 по рахунку 661 «розрахунки з оплати праці» обліковується заборгованість в сумі 1053797,78 грн., що є поточною заборгованістю по частині невиплаченої заробітної плати за грудень 2016 року, яка виплачена в січні 2017 року. Станом на 31.12.2020 по рахунку 661 «розрахунки з оплати праці» обліковується заборгованість в сумі 1901904,90 грн., що є частиною заробітної плати за грудень 2020 року, термін виплати якої не настав. Актом попередньої планової перевірки від 09.12.2016 №678/04-36-14-03/03341345 за період з 01.07.2013 по 30.06.2017 встановлено, що станом на 01.07.2013 кредитове сальдо по податку на доходи фізичних осіб становить 842313,43 грн., нараховано податку на доходи фізичних осіб 6435798,10 грн., перераховано 6528290,20 грн., станом на 30.06.2016 кредитове сальдо становить 749821,33 грн. Також, в акті попередньої перевірки вказано, що на кінець перевіряємого періоду обліковується заборгованість по заробітній платі за червень 2016 року. За результатами проведеної перевірки по єдиному соціальному внеску встановлено, що згідно щомісячних нарахувань заробітної плати за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 податок на доходи фізичних осіб нараховано в сумі 1473608,17 грн., згідно даних ІКП по коду платежу 11010100 «податок на доходи фізичних осіб» перераховано в сумі 1443830,60 грн., що підтверджено податковими розрахунками за формою 1-ДФ за ІІІ квартал ІУ квартал 2016 року. Кредиторська заборгованість на 01.01.2017 становить 779598,90 грн. Уточнюючі розрахунки за формою 1-ДФ за ІІІ квартал ІУ квартал 2016 року позивачем не подавались, тому сума податку на доходи фізичних осіб є узгодженою. Враховуючи наявність заборгованості, платежі по податку на доходи фізичних осіб зараховувались першочергово в рахунок погашення кредиторської заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що утворилась станом на 01.01.2017 за даними головної книги підприємства-позивача. Такі дії контролюючого органу є законними, про що свідчить практика Верховного Суду (постанова від 06.11.2019, адміністративне провадження №К/9001/8461/18).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2022 р. задоволено клопотання позивача та призначено у справі судову економічну експертизу. Проведення судової експертизи доручено судовому експерту Саніній Т.О. Позивач був зобов`язаний судом надати для проведення судової експертизи оригінали первинних документів, які використовувались ГУ ДПС у Дніпропетровській області при проведенні перевірки, згідно додатку № 2 до акту перевірки. Цією ж ухвалою суду провадження в адміністративній справи було зупинено.

26 жовтня 2022 р. на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи та супровідній лист, в якому судовий експерт Саніна Т.О. повідомила суд про неможливість проведення судової експертизи, оскільки КП «Павлоградське виробниче управління водопровідного - каналізаційного господарства» не надало оригінали документів для дослідження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 р. провадження у справі поновлено.

Представник позивача, повідомлений про день, місце і час судового засідання, не прибув, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із проведенням судової експертизи.

Зважаючи на те, що з часу отримання судовим експертом матеріалів адміністративної справи і ухвали суду (27.09.2022) протягом 29 календарних днів (до 26.10.2022) позивач, як ініціатор судової експертизи, не виконав ухвалу суду від 13.09.2022 і до 26.10.2022 не надав судовому експерту оригінали документів, які були предметом податкової перевірки, колегія суддів дійшла висновку про завершення перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:

У період з 25.03.2021 по 07.04.2021 головним державним ревізором інспектором відділу перевірок податкових агентів управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Кальмус О.І. та головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок податкових агентів управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Воєвуцькою В.М., згідно наказу від 09.03.2021 року № 1196-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради та відповідно до плану графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання було проведено документальну планову виїзну перевірку КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по 31.12.2020, за результатами якої складено Акт перевірки від 21.04.2021 № 1317/04-36-07-18/03341345.

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 01.06.2021 № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 3261515,08 грн. та нарахована пеня на суму 402762,96 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, яким нараховано штраф та пеню.

Позивач стверджує про відсутність підстав для застосування до нього штрафу та пені, оскільки сума кредиторського сальдо на рахунку 6411: не є податковим боргом, оскільки звіт 1ДФ не є податковою декларацією; не є податком боргом, оскільки не визнавався таким за результатами попередньої податкової перевірки: є безнадійним боргом, який підлягає списанню.

Колегія суддів вважає доводи позивача неспроможними, оскільки:

Статус платежу, як податку, визначається Податковим кодексом України, у даному випадку - Розділом ІУ «Податок на доходи фізичних осіб», а не видом звітності.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (затверджено наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186) Рахунок 64 "Розрахунки за податками й платежами" призначено для узагальнення інформації про розрахунки підприємства за усіма видами платежів до бюджету, включаючи податки з працівників підприємства, та за фінансовими санкціями, що справляються в дохід бюджету. На цьому рахунку також узагальнюється інформація про інші розрахунки з бюджетом, зокрема за субсидіями, дотаціями та іншими асигнуваннями. На субрахунку 641 "Розрахунки за податками" ведеться облік податків, які нараховуються та сплачуються відповідно до чинного законодавства (податок на прибуток, податок на додану вартість інші податки).

Як встановлено під час податкової перевірки, станом на 01.01.2017 на рахунку 6411 «податок на доходи фізичних осіб» позивачем самостійно відображено сальдо (кредиторська заборгованість) 779597,90 грн. Ця обставина спростовує доводи позивача/скаржника про відсутність у нього податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб станом на 01.01.2017.

Щодо доводів позивача/скаржника про те, що за результатами попередньої податкової залишок боргу по рахунку 6411 в сумі 749821,33 грн., який виник станом на 01.09.2002, але порушенням не був визнаний. Колегія суддів вважає, що такі доводи лише підтверджують обставину наявності у позивача податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичний осіб протягом тривалого часу. При цьому, позивачем не надано суду доказів його звернення до контролюючого органу із заявами про відстрочення, розстрочення сплати податкового боргу з цього податку чи його списання, як безнадійного. Скаржник лише стверджує, що податковий орган мав би вжити заходів, спрямованих на погашення податкового боргу, але такі доводи не є підставою для звільнення його від встановленої законом відповідальності за порушення податкового законодавства.

Підставою застосування до позивача штрафу та нарахування пені стала обставина виявлення під час податкової перевірки порушень пп. 168.1.1, до п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, абз. «а» пп. 176.2 п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України (ПК України) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Абз. «а» пп. 176.2 п. 176.2 ст. 176 ПК України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Разом з цим, п.87.9 ст.87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно п. 131.2. ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Заборгованість зі сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб станом на 01.01.2017 у розмірі 779598,90 грн. визначена позивачем самостійно і під час розгляду справи ним не спростована.

З 01 січня 2021 року змінено відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.

Ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III Податкового кодексу України (далі - ПКУ) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Зазначені діяння, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Такі діяння, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу, у тому числі пені, покладається на податкового агента. Відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати було змінено Законом України від 16.01.2020 р. N 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» шляхом доповнення ПКУ статтею 125-1 та виключенням статті 127.

Також, законодавцем визначено, що проведення перевірок, що були розпочаті до 01 січня 2021 року, розгляд заперечень платників податків до актів (довідок) таких перевірок, прийняття за їх результатами податкових повідомлень-рішень, а також їх оскарження здійснюються за правилами ПКУ, що діяли до 01 січня 2021 року (пункт 56 підрозділу 10 розділу 20 ПКУ). Крім того, пунктом 11 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Оскільки перевірка позивача проводилась в період з 25.03.2021 по 07.04.2021, прийняття спірного податкового повідомлення-рішення за правилами, визначеними Податковим кодексом України в редакції змін, внесених Законом України №466-ІХ є, на думку колегії суддів, правомірним.

Щодо доводів скаржника про нездійснення судом першої інстанції перевірки Розрахунку донарахованих сум по податку на доходи фізичних осіб.

Відповідачем до суду першої інстанції надано Розрахунок донарахованих позивачу сум по податку на доходи фізичних осіб за період з 07.10.2016 по 07.12.2020 (т. 1 а.с.96-101).

Колегія суддів звертає увагу, що у позовній заяві не наведено доводів на підтвердження невірного визначення складових зазначеного Розрахунку. Згідно пояснень головного державного ревізора-інспектора Кальмус О.І., яка була допитана судом апеляційної інстанції в якості свідка, розрахунок донарахованих сум здійснено в автоматизованій системі після внесення сальдо (кредиторська заборгованість), яке визначено самим позивачем (779598,90 грн.). Інші складові Розрахунку, у тому числі, кількість протермінованих днів, визначені автоматично на підставі даних про фактичну сплату.

Оскільки позивачем не спростована обставина наявності станом на 01.01.2017 заборгованості зі сплати податку на доходи фізичних осіб, яка є визначальною для нарахування штрафу та пені, обґрунтовані підстави стверджувати про невірне визначення відповідачем складових Розрахунку - відсутні.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 р. в адміністративній справі №160/19700/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 08 листопада 2022 р. та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2022 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий