Справа № 320/8655/21
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8655/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, якими порушено право позивача на пільгу як учаснику бойових дій у вигляді першочергового відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва;

- скасувати рішення Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області від 13.05.2021 №8/11;

- зобов`язати Гатненську сільську раду Фастівського району Київської області на наступній сесії після набрання законної сили рішення суду прийняти рішення щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для (02.01) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована по АДРЕСА_1 і межує із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:054:0172 та :01:054:5469, із земель комунальної власності Гатненської сільської ради Фастівського району Київського області, у порядку безоплатної приватизації, на підставі надісланого клопотання (та доданих до нього графічних матеріалів і інших документів), зареєстрованого Гатненською сільською радою Фастівського району Київської області 21.04.2021 за вхідним №Т-681.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено права та законні інтереси позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки чинне законодавство встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, якого не дотримався відповідач, прийнявши протиправне рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що подане клопотання позивачем про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідає нормам статті 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить згоду землекористувача.

Апелянт зазначає, що обрана позивачем земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб.

Також апелянт звертає увагу, що згідно рішення Гатненської сільської ради 17 сесії від 21.06.1994 року зазначена земельна ділянка передана у власність громадянину ОСОБА_2 загальною площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд. Зазначене підтверджується наданою до суду копією державного акту на право приватної власності на землю III-КВ №054131. Також на доказ того, що бажана земельна ділянка належить ОСОБА_2 , апелянтом додано до апеляційної скарги довідку №868 від 07.07.2022 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 регулярно сплачує податок на землю.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 12 жовтня 2022 року.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

До суду 31.08.2022 року від апелянта надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: належно засвідчену копію держаного акту на право приватної власності на землю III-КВ №054131, який виданий ОСОБА_2 від 23.04.1999 року; належно засвідчену копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68651065 від 22.02.2022 року. Подання доказів лише у серпні 2022 року апелянт обґрунтував тим, що на момент подачі апеляційної скарги у сільської ради був відсутній оригінал державного акту. Оригінали зазначених документів були отримані лише 13.06.2022 року від спадкоємців ОСОБА_2 . Просить суд врахувати зазначені докази під час вирішення справи та задовольнити апеляційну скаргу.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для (02.01) будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,12 га, яка розташована по АДРЕСА_1 і межує із земельними ділянками з кадастровими номерами :01:054:0172 та :01:054:5469 із земель комунальної власності Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області в адміністративно-територіальних межах с. Гатне Фастівського району Київської області у порядку безоплатної приватизації.

До вказаної заяви додано графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копію паспорту, копію посвідчення учасника бойових дій.

Гатненська сільська рада Фастівського району Київської області 13.05.2021 року прийняла рішення №8/11 від 13.05.2021 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 . У даному рішенні відповідачем зазначено, що позначена на графічних матеріалах земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб, подане клопотання суперечить вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, а саме до клопотання не додано згоду землекористувача.

Не погоджуючись з підставами відмови, викладеними в оскаржуваному рішенні, позивач звернувся до суду з позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 31 березня 2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що жодних належних доказів щодо перебування бажаної позивачем земельної ділянки у користуванні іншої особи та визначення такої особи як землекористувача відповідачем не надано, а судом не встановлено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 р. № 280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно з вимогами статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною четвертою статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина 7 статті 118).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно із змістом преамбули Закону України «Про землеустрій» цей Закон визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вимогами чинного законодавства встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання, а також передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини такої відмови.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем на підставі статті 118 Земельного кодексу України 19.04.2021 року подано до відповідача клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,12 га на території с. Гатне, Фастівського району Київської області. До клопотання було додано графічні матеріали запитуваної земельної ділянки.

Згідно рішення, прийнятого відповідачем, мотивами відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки стало те, що обрана земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб та до клопотання не додано згоду землекористувача.

На підтвердження правомірності прийняття такого рішення відповідач надав до суду першої інстанції державний акт на право власності на землю, відповідно до якого земельна ділянка площею 0,1506 гектарів, розташована на території АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не надавав оцінку зазначеному письмовому доказу, оскільки він не був засвідчений в установленому законом порядку.

До суду апеляційної інстанції апелянтом надано до суду засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу А.В.Сидоренко державний акт III-КВ №054131 від 23.04.1999 року, у якому зазначено, що на підставі рішення 17 сесії 21 скликання Гатненської сільської ради від 21.06.1994 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1506 гектарів, розташована на території АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 .

Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів того, що право власності ОСОБА_2 на вказану вище земельну ділянку припинялося або ним надавалася згода на відведення належної йому земельної ділянки позивачу.

За викладених обставин, колегія суддів зазначає, що Гатненська сільська рада обґрунтовано відмовила позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішення від 13.05.2021 року №8/11 відповідачем прийняте в межах повноважень, у порядку та спосіб що визначені Конституцією та законами України, яке є мотивованим та відповідає вимогам частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення позову.

Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було залучено ОСОБА_2 до участі у справі, між тим оскаржуваним рішенням безпосередньо зачіпаються його права та обов`язки, не було забезпечено його право на захист, через що вбачаються й процесуальні порушення під час розгляду даного питання.

З урахуванням наведеного, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п. 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з нормою статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.О.Аліменко

Суддя В.П.Мельничук