Справа № 595/1142/22
Суддя: Федорончук В. Б.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1142/22
Провадження № 2-а/595/53/2022
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Боднар М.Г.,

представника відповідача Слізяка Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що 07.09.2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №246, згідно якої накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, про що складено акт, виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 проігнорував. Зазначає, що 27 серпня 2022 року ОСОБА_1 належно оформлені повістки уповноваженими особами не вручалися. 27.08.2022 ОСОБА_1 від отримання повістки не відмовлявся. ОСОБА_1 не повідомлявся будь-яким чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому постанову №246 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за порушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає незаконною та необґрунтованою, та просить скасувати.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 03.10.2022 відкрито провадження у справісправі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

14 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 позов не визнав, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . Указом Президента України № 65/2022 (з урахуванням Указів Президента України №342/2022, 574/2022) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України в Україні оголошено та доручено провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва (п.1,2 Указу).Двадцять сьомого серпня 2022 року ОСОБА_1 представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 вручалась повістка про необхідність явки 29.08.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період. Від отримання повістки позивач відмовився, про що складено акт від 27.08.2022. У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 у визначений повісткою час та дату, розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.08.2022 № 3/3344 доручено підрозділам ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснити примусову доставку позивача, поряд із іншими військовозобов`язаними, до ІНФОРМАЦІЯ_3 . П`ятого вересня 2022 року працівниками поліції доставлено ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 №122. Постановою від 07.09.2022 №246 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210-1 КУпАП. Враховуючи, що доказів, підтверджуючих факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зібрано достатньо, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача повідомлено належним чином, свідченням чого є протокол про адміністративне правопорушення, де містяться особисті підписи позивача, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 виконано вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 Пасічник А.З. не з`явилися, однак останній подав суду заяву, в якій просив провести судове засідання за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до постанови №246 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 від 07.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 05 вересня 2022 року, близько 12 год. 00 хв., громадянин (військовозобов`язаний) ОСОБА_1 доставлений працівником поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено, що 27.08.2022 гр. ОСОБА_1 намагались вручити повістку про необхідність явки 29.08.2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення військово-облікових даних та визначення призначення на особливий період. В той же час, ОСОБА_1 від отримання повістки відмовився, про що складено акт, виклик ІНФОРМАЦІЯ_2 проігнорував. Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Згідно вимог Закону України «Про оборону України», враховуючи Укази Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про Часткову мобілізацію», від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», від 17.05.2022 № 342/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», від 12.08.2022 № 574/2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» та роз`яснення Верховного Суду, викладені у листі від 13.04.2018 №60-1543/0/2-18, в Україні діє особливий період.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1Х, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 на 90 діб.

Згідно Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 запроваджено проведення загальної мобілізації.

Частиною 1 ст.17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Основного Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначання загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок, серед іншого, включає: виконання військового обов`язку в запасі (п.3, ч.3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ).
Згідно п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно абз.1, 2 ч.1 ст.39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізаціяможе бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язанії з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив військовий обов`язок громадянина, який повинен виконувати у запасі, а саме, проігнорував, без поважних причин, необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Доводи представника позивача стосовно того, що ОСОБА_1 не повідомлявся будь-яким чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 містить особистий підпис ОСОБА_1 .

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено аналогічні положення, що й ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України, то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що позивач відмовився від отримання повістки з метою уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період, тому 05 вересня 2022 року працівниками поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.09.2022 №122.
Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст.161 КАС України позивач зобов 'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт порушення ним ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, тому постанова №246 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77,90,242-246,250,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмогоапеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: В. Б. Федорончук