Справа № 200/2586/22
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2022-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Справа№200/2586/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ідентифікаційний код 21295057, 73036, Херсонська область, м.Херсон, вул.28-ї Армії, 6) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 10.12.2021 №17 про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової служби в лавах Радянської армії 02 роки 18 днів, половину навчання 2 роки 3 місяці 29 днів, стаж професійної діяльності у сфері права 3 роки 11 місяців 10 днів, а всього 8 років 3 місяці 27 днів; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 86% за повних 38 років стажу сутті від суддівської винагороди, визначеної в довідці ТУ ДСА України в Донецькій області від 05.03.2020 №04-354, починаючи з 19.02.2020 з урахуванням раніше виплачених сум.

16 лютого 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

За правилами частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі повідомлені судом належним чином.

Суд звертає увагу, що законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 Рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022 року, щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходженням Донецького окружного адміністративного суду визначено місто Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ № 14/І-г "Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи". Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Враховуючи те, що станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан, суд продовжує розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, у період з 06.05.1997 по 08.09.2016 працював суддею Волноваського районного суду Донецької області.

З 16.07.2014 перебуває на обліку в Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів.

Позивач звернувся із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354.

Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області рішенням від 19.03.2020 № 1884 відмовило у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з посиланням зокрема на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість, після прийняття рішення Конституційним Судом від 18.02.2020 №2-р/2020 не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року по справі № 200/6396/20-а визнані протиправними та скасовані рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 19.03.2020 №1884 з додатком до нього від 17.06.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, винесених згідно з його заявою від 12.03.2020. Зобов`язано Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

05 січня 2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі № 200/6396/20-а позивачу здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій від 05.03.2020 № 04-354. Однак, при здійсненні перерахунку відповідач своїм рішенням від 05 січня 2021 року № 17 встановив розмір щомісячного довічного грошового утримання 68% суддівської винагороди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2021 року по справі №200/1222/21 відмовлено у задоволені вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення управління від 05 січня 2021 року № 17 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 68 % винагороди суді, який працює на відповідній посаді; а також відмовлено у задоволені вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354 в розмірі 90 % винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючі з 19 лютого 2020 року. Рішення набрало законної сили 11.01.2022.

Волноваським районним судом Донецької області на запит позивача від 12.11.2021 листом від 19.11.2021 №01-43/51/2021 надано оновлений розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, в якому визначено, що стаж роботи на посаді судді станом на 08.09.2016 становить 19 років 4 місяці 2 дні, а загальний стаж, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 17.11.2021 34 роки 19 днів, в т.ч. 2 роки 18 днів служба в Радянській армії (період з 08.05.1974 по 26.05.1976), 2 роки 3 місяці 29 днів, як половина періоду навчання у юридичному інституті ім.Ф.Є.Дзержинського (період з 01.09.1985 по 28.04.1990).

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про зарахування до додаткового стажу для отримання довічного грошового утримання судді у відставці чотирьох років, а саме період служби в армії та половину періоду навчання у вищому закладі, та перерахунок відсотків довічного грошового утримання судді у відставці, додавши лист Волноваського районного суду про розрахунок стажу (лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 12.01.2022 №773-23028/Р-15/8-0500/22.

10 грудня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання та періоду проходження військової служби.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Право позивача на перерахунок призначеного йому та виплачуваного спірного довічного утримання судді у відставці відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.03.2020 № 04-354 підтверджено у судовому порядку рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі № 200/6396/20-а, на виконання якого відповідачем-1 й проведено перерахунок такого утримання.

Тобто, обставини стосовно наявності у позивача права на перерахунок його довічного грошового утримання судді у відставці та розміру складових суддівської винагороди, які повинні враховуватись при здійсненні такого перерахунку, не є спірними та визнаються сторонами, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому, згідно з приписами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягають.

Спірні у цій справі правовідносини виникли стосовно правомірності дій відповідача-2 щодо відмови в обчисленні довічного грошового утримання у відсотках із застосуванням положень частини третьої статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» та з врахуванням усього стажу роботи позивача на посаді судді, у тому числі, з включенням до такого стажу періодів роботи по спеціальності, періодів строкової служби в армії та половини строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Досліджуючи поняття щомісячне довічне грошове утримання судді, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Крім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

До стажу ж роботи на посаді судді, у розумінні приписів статті 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

У контексті зазначених позивачем підстав позову, зокрема, стосовно неврахування відповідачем до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 19.06.2018 у справі №243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17 та від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а.

У вищевказаних постановах Верховного Суду зазначено, що положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» були внесені зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, пункт 34 «Прикінцевих та перехідних положень» доповнено абзацом четвертим такого змісту: «Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)».

Зазначена норма пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею, на чому також акцентовано увагу у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №243/4458/17.

За правилами частини першої статті 120 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній на час звільнення позивача з посади судді, було передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з вимогами статті 135 цього ж Закону до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Водночас, відповідно до пункту 11 «;Перехідних положень» Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній до 28.03.2015, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів», який діяв станом на день призначення позивача на посаду судді.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Згідно з статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинного на день призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, цих періодів є неправомірним.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 10.12.2021 №17 з посиланням на відсутність підстав для зарахування половини періоду навчання та періоду проходження військової служби є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо визначення стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, суд враховує таке.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, з якого вбачається, що до заяви про призначення довічного утримання судді у відставці додається, зокрема, розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Форма розрахунку є затвердженою та приведена у Додатку до Порядку №3-1.

Судом встановлено, що Волноваським районним судом Донецької області листом від 19.11.2021 №01-43/51/2021 надано оновлений розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці, в якому визначено, що стаж роботи на посаді судді станом на 08.09.2016 становить 19 років 4 місяці 2 дні, а загальний стаж, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 17.11.2021 34 роки 19 днів.

Зазначений розрахунок, який відповідає вимогам та формі, визначеним у Порядку №3-1, виданий Волноваським районним судом Донецької області та не підлягає правовій рецензії зі сторони територіального управління Пенсійного фонду України. У розрахунку визначено загальний стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді - повних 34 роки, а не 38 років, як помилково зазначає позивач.

Позивачем не надано доказів того, що ним оскаржувався зазначений розрахунок та судом встановлено інший стаж роботи позивача, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Визначення стажу робити позивача на посаді судді не є предметом цього спору.

Суд відзначає й те, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразова застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 09.11.2018 справі №243/4794/17, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 у справі №592/3694/17.

Судом встановлено, що ГУПФУ в Донецькій області, на виконання рішення суду рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі № 200/6396/20-а, позивачу з 19.02.2020 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68% (50%+9*2) суддівської винагороди згідно довідки Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Донецькій області від 5 березня 2020 року № 04-354 з урахуванням наведених вимог Закону № 1402-VIII. Тобто, виходячи з 29 повних років стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Судом встановлено, що в оновленому розрахунку (лист від 19.11.2021 №01-43/51/2021) Волноваським районним судом Донецької області визначено загальний стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 17.11.2021 34 роки 19 днів, в т.ч. 2 роки 18 днів служба в Радянській армії (період з 08.05.1974 по 26.05.1976), 2 роки 3 місяці 29 днів, як половина періоду навчання у юридичному інституті ім.Ф.Є.Дзержинського (період з 01.09.1985 по 28.04.1990), 5 років 1 місяць робота слідчим слідчого відділу Волноваського РВВС Донецької області (період з 08.1981 по 09.1986), 1 рік 6 місяців робота старшим слідчим Волноваського РВВС Донецької області (з 09.1986 по 03.1988), 3 роки 9 місяців робота заступником начальника слідчого відділення Волноваського РВВС Донецької області (з 03.1998 по 12.1991), 19 років 4 місяці 2 дні суддя Волноваського районного суду Донецької області (з 06.05.1997 по 08.09.2016).

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що з 19.02.2020 позивач набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі Закону № 1402-VIII з розрахунку 78% (50% + 14 х 2%) від суддівської винагороди (а не 86% як помилково зазначає позивач) зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354, в т.ч. із врахуванням у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів та половину навчання у юридичному інституті ім.Ф.Є.Дзержинського - 2 роки 3 місяці 29 днів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.06.2022 по справі № 420/1987/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104904201).

Суд зазначає, що частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці визнано протиправним та скасовано, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.12.2021 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 із врахуванням у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів та половину навчання у юридичному інституті ім.Ф.Є.Дзержинського - 2 роки 3 місяці 29 днів та виходячи з розрахунку 78 % суддівської винагороди (грошового утримання) визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Фактично, позовні вимоги задоволені, оскільки рішення управління визнано протиправним та скасовано, при цьому, зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань управління, що прийняло протиправне рішення, сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 10.12.2021 №17.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ідентифікаційний код 21295057, 73036, Херсонська область, м.Херсон, вул.28-ї Армії, 6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 03.12.2021 про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 із врахуванням у стаж роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової військової служби - 2 роки 18 днів та половину навчання у юридичному інституті ім.Ф.Є.Дзержинського - 2 роки 3 місяці 29 днів та виходячи з розрахунку 78 % суддівської винагороди (грошового утримання) визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області від 05.03.2020 № 04-354.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (ідентифікаційний код 21295057, 73036, Херсонська область, м.Херсон, вул.28-ї Армії, 6) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош