Справа № 120/17571/21-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17571/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

09 листопада 2022 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.03.2021 №0-0202.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 17.03.2021 №0-0202 в частині нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 25 059, 45 грн.

В решті позовних вимог, а саме в частині нарахування податку на нерухоме майно на суму 4663, 58 грн. - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 , сплачений ним судовий збір в сумі 788, 23 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Приймаючи оскаржуване рішення в частині задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно включено до бази оподаткування об`єкт, який включає в себе житловий будинок площею 71,5 кв.м. та торговельний комплекс площею 987,0 кв.м., з яких позивачеві належить лише 35,75 кв.м. будинку та 493,5 кв.м. комплексу, оскільки площа житлового будинку належного на праві власності позивачеві складає лише 35,75 кв.м, що не перевищує 500 кв.м., відповідно, безпідставно нараховано 25 000 грн. податку на нерухоме майно та 59, 45 грн., які нараховані на житлову площу 35, 75 кв.м.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що згідно витягів із Державних реєстрів, позивачу належить житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 1058,5 м2.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до сертифікату відповідності Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області №ВН000848 від 23.12.2010, було засвідчено закінчення будівництва об`єкту: Житловий будинок з вбудованим магазином, загальною площею 1058,5 кв.м., в т. ч. по торгівельному комплексі 987,0 кв.м., по житловому будинку 71,5 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м., кількістю працівників 10 людей, по АДРЕСА_1 .

17.02.2011 рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради №13 "Про оформлення права власності і видачу свідоцтва на об`єкти нерухомого майна, що належить юридичним і фізичним особам", вирішено "Оформити право приватної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках на об`єкт нерухомого майна: в цілому житловий будинок з вбудованим магазином", що стало наслідком видачі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 21.02.2011 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132728969 від 31.07.2018.

Згідно свідоцтва на право власності серія НОМЕР_1 від 21.02.2011, технічного паспорту та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132728969 від 31.07.2018, за позивачем зареєстровані складові частини житлової та нежитлової нерухомості, а саме: 50% від житлового приміщення (35,75 кв.м.) та 50% нежитлового приміщення (493,5 кв.м.) у житловому будинку з вбудованим магазином за адресою: АДРЕСА_1 .

17.03.2021 ГУ ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0202, яким нараховано ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 28 865,78 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп."а" 14.1.129.1 пункту 14.1 статті 14 ПК України до будівель, що віднесені до житлового фонду входять житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Житлові будинки поділяються на житлові будинки садибного типу та житлові будинки квартирного типу різної поверховості.

Житловий будинок садибного типу - житловий будинок, розташований на окремій земельній ділянці, який складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Відповідно до пп. 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єктами нежитлової нерухомості є будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; х) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Отже, податковим законодавством чітко розмежовано об`єкти, що за своїми технічними характеристиками підпадають під визначення об`єктів житлової нерухомості, а також об`єкти нежитлової нерухомості.

В свою чергу, відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається в тому числі із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 та пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Положенням п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України зазначено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК).

За наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку) (пп.266.7.1-1 п. 266.7 ст. 266 ПК України).

При цьому, п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України вказано, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів.

Рішенням сесії Бершадської міської ради від 24.06.2019 "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Бершадської міської ради на 2020 рік", встановлено розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Бершадської міської ради на 2020 рік, який, згідно Додатку №8 для фізичних осіб, які є власниками житлових будівель та нежитлових будівель, в тому числі магазинів, центрів,- становить 0, 2 відсотка розмір у мінімальної заробітної плати установленої законом на 1 січня календарного року.

При цьому, ставки податку для об`єктів житлового та/або нежитлової нерухомості згідно прийнятого Бершадською міською радою рішення від 24.06.2019 становить 0, 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати установленої законом на 1 січня календарного року.

Згідно матеріалів справи, зокрема, розрахунку, об`єктом оподаткування є частка житлового будинку з вбудованим магазином загальною площею 529, 50 кв.м.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що об`єкт включає в себе житловий будинок площею 71,5 кв.м. та торговельний комплекс площею 987,0 кв.м., з яких позивачеві належить лише 35,75 кв.м. будинку та 493,5 кв.м. комплексу.

Відтак, судом першої інстанції вірно вказано, що відповідачем безпідставно включено до бази оподаткування об`єкт -житловий будинок в розмірі 35,75 кв.м, оскільки такий не підлягає оподаткуванню, адже не перевищує 500 м2.

При цьому через включення даного житлового будинку до загальної площі оподаткування податковим органом застосовано пп.266.7.1-1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, та нараховано 25 000 грн. Разом з тим, як зазначалось вище, площа житлового будинку належного на праві власності позивачеві складає лише 35,75 кв.м, що не перевищує 500 кв.м., відповідно, безпідставно нараховано 25 000 грн. податку на нерухоме майно та 59, 45 грн., які нараховані на житлову площу 35,75 кв.м. Тому в цій частині спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 17.03.2021 №0-0202 в частині нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 25 059, 45 грн.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.