Справа № 161/6063/22
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2022-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6063/22
Провадження № 2-а/161/177/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що 04 травня 2022 року інспектором 4 батальйону 4 роти УПП у Львівській області лейтенантом поліції Поторейком І. І. винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 5370665. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи ТЗ по вул. Василя Стуса, 110 у м. Львові, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», здійснив проїзд у забороненому напрямку, чим порушив п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху.

Обґрунтовуючи незаконність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 зазначає:

В оскаржуваній постанові не правильно зазначено (не встановлено) місце вчинення адміністративного правопорушення. Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що 04 травня 2022 о 09:25:29 м. Львів вул. Василя Стуса 110 водій, керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В?їзд заборонено», здійснив проїзд в забороненому напрямку, чим порушив п. 8.4.в) ПДР - порушення вимог заборонних знаків».

Окрім цього, у п. 2 вищевказаної постанови зазначено таке місце розгляду справи: АДРЕСА_1 .

Отже, у постанові зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення: м. Львів, вул. Василя Стуса, будинок 110.

У той же час, позивач зазначає, що будинку АДРЕСА_1 немає, а АЗС знаходиться по вул. Василя Стуса, 57а у м. Львові, тобто по стороні вулиці, де розташовані непарні номери будівель. Водночас, у випадку наявності будинку АДРЕСА_1 , він мав би знаходитися на протилежній частині вулиці, однак такий будинок взагалі відсутній.

3 метою підтвердження інформації про відсутність зазначеного будинку позивачем направлено на адресу Львівської міської ради запит та заяву від 06 травня 2022 року. 3 відповіді на дану заяву Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 10 травня 2022р. №34-вих-32579 вбачається, що на обслуговуванні адміністрації відсутній будинок АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, позивач спростовує сам факт його проїзду по АДРЕСА_1 о 09:25:29 години 04.05.2022.

Таким чином, позивач стверджує, що інспектор патрульної поліції Поторейко І.І., який притягнув його до адміністративної відповідальності, порушив вимоги ст. 283 КУпАП., оскільки не встановив місця вчинення адміністративного правопорушення.

До оскаржуваної постанови не долучено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення. Так позивач зазначає, що згідно із статтею 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Позивач звертає увагу, що будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем йому не надано, а навіть у випадку представлення відповідачем відеозапису здійснення проїзду на дорожній знак 3.21 «В?їзд заборонено», хоча такого бути не може взагалі, оскільки такий знак був відсутній, то за наявності вказаного відеозапису, він не може вважатися належним доказом в цій справі, оскільки його не долучено до оскаржуваної постанови.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином позивач звертає увагу на відсутність належних доказів вчинення ним правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова, на думку позивача, підлягає скасуванню з підстави відсутності доказів про вчинення адміністративного правопорушення та, як наслідок, безпідставне зупинення автомобіля. Позивач зазначає, що пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Так, п. п. 1, 3 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правового акту, на думку позивача, дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо- транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є незаконними. Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Таким чином позивач стверджує, що у відповідача відсутні відеоматеріали, якими зафіксовано факт не виконання ним вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», а відеозапис зводиться виключно до процесу розгляду справи поліцейським.

При складенні постанови позивача було позбавлено право на захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який аз законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначає позивач, він виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що неодноразово повідомляв працівника відповідача ОСОБА_2 однак, вказаний інспектор проігнорував зазначену ним вимогу. Крім того, як вказує позивач після заявлення ним клопотання перед початком розгляду ОСОБА_3 справи про адміністративне правопорушення про її розгляд за місцем знаходження Управління патрульної поліції у Львівській області, зазначений інспектор (Поторейко І. І.) відмовив йому в задоволенні клопотання, мотивуючи неможливістю доступу цивільних осіб до приміщення даного управління під час дії в державі правового режиму воєнного стану, а клопотання в частині забезпечення участі адвоката, повідомив, що оскільки позивач самостійно не зміг забезпечити невідкладне прибуття адвоката на місце події (повідомив про можливість прибуття адвоката через кілька годин, а точніше після обіду), тому ним буде розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зазначеними діями працівник відповідача, на думку позивача, не надав йому можливості реалізувати право на отримання правової допомоги, порушив його права, тому відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16.

На підставі наведеного позивач просить скасувати постанову серії ЕАО № 5370665 від 04 травня 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 20 травня 2022 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Станом на 08 листопада 2022 року від відповідача на адресу суду відзив не надходив, хоча матеріали справи надсилались на адресу відповідача, як засобами поштового зв`язку так і електронною поштою.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5370665 від 04 травня 2022 року, складеною інспектором 4 батальйону 4 роти УПП у Львівській області лейтенантом поліції Поторейком І.І. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В?їзд заборонено» та здійснення проїзду в забороненому напрямку чим порушено п. 8.4.в. ПДР - порушення вимог заборонних знаків.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 04 травня 2022 року о 09:25:29 год., керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 В`їзд заборонено, здійснив проїзд в забороненому напрямку, чим допустив порушення п. 8.4.в ПДР порушення вимог заборонних знаків відповідальність за, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалюючи у даній справі рішення суд виходить із принципу необхідності доведення органом Державної влади правомірності свого рішення.

Так, судом надсилались матеріали справи, як на поштову адресу відповідача так і на його електронну пошту, однак відповідач правом на надання відзиву не скористався.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. ст. 90 КАС України).

Як вбачається із відповіді УПП у Львівській області ДПП відеозапис із місця події до оскаржуваної постанови долучено не було однак він збережений (а. с. 17). Як слідує із відповіді Сихівської районної адміністрації Василю Майорчаку В. М. (а. с. 23), до Сихівського району м. Львова відносяться такі будинки по вул. Василя Стуса, непарні номери 57, 57А, парні номери від 4 до 38., із викопіювання Гугл карти (а. с. 24) вбачається, що АЗС WOG розташована за адресою м. Львів, вул. Стуса, 57а, в той час, як постанова складена за адресою м. Львів вул. Василя Стуса 110, цією ж постановою констатовано факт керування водієм ТЗ, в той же час з наданого позивачем відеозапису вбачається, що складення протоколу та його спілкування із працівником поліції відбувається саме на АЗС WOG, даним відеозаписом також підтверджуються інші обставини викладені позивачем у своїй позовній заяві.

Згідно п. п. в п. 8.4 Правил Дорожнього руху, дорожні знаки поділяються на групи. Заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно Правил дорожнього руху знаком 3.21 «В`їзд заборонено», забороняється в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватися разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Отже, виходячи із визначення знаку 3.21 «В`їзд заборонено», суд вважає, що відповідачу слід було належними та допустимими доказами довести, дійсне місце вчинення можливого адміністративного правопорушення, оскільки, враховуючи надані стороною позивача докази невідповідності адреси вказаної в постанові, фактичній адресі розташування АЗС WOG, суд позбавлений можливості з`ясувати чи дійсно позивач здійснив порушення, яке йому інкриміноване за адресою, яку вказано в оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. ст. 90 КАС України).

Підсумовуючи наведене, враховуючи те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не спростував доводів позивача належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про задоволення позову, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на сплату судового збору в розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст. 2, 5-10,20,44,47,48,241,243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 04 травня 2022 року, серія ЕАО № 5370665, винесену інспектором 4 батальйону 4 роти УПП у Львівській області лейтенантом поліції Поторейком І. І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького мміськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь